ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 грудня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/4348/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
секретар Корсун Ю.В.
за участі позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференцзв`язку)
представника відповідача Ватульова В.А. (в режимі відеоконференцзв`язку),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Кваліфікаційної комісії приватних виконавців на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року (суддя Черниш О.А.) в справі № 340/4348/24 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційної комісії приватних виконавців про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кваліфікаційної комісії приватних виконавців про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом №133 від 13 травня 2024 року, про відмову у допуску до складання ним кваліфікаційного іспиту осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця; зобов`язання повторно розглянути його заяву від 30 квітня 2024 року про допуск до складання кваліфікаційного іспиту як особи, яка має намір здійснювати діяльність приватного виконавця.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційної комісії приватних виконавців, оформлене протоколом №133 від 13 травня 2024 року, про відмову ОСОБА_1 в допуску до складення кваліфікаційного іспиту приватного виконавця.
Зобов`язано Кваліфікаційну комісію приватних виконавців повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 квітня 2024 року про допуск до складення кваліфікаційного іспиту приватного виконавця та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апелянт вказує, що відповідно до вимог законодавства приватним виконавцем не може бути особа, якій за порушення вимог законодавства анульовано свідоцтво про право на зайняття діяльністю арбітражного керуючого, протягом трьох років з дня прийняття відповідного рішення. 
Діяльність позивача як приватного виконавця припинена наказом Міністерства юстиції України від 11 травня 2023 року № 1786/5, який є чинним та діє протягом трьох років.
Висновок суду першої інстанції, що негативний (обмежувальний) виплив на професійну кар`єру позивача мав наказ Мін`юсту № 1516/5 від 27 квітня 2021 року, дія якого припинилася з 28 квітня 2024 року, а наказ № 1786/5 від 11 травня 2023 року є похідним та не є перешкодою до повернення позивача до професії, вважає неправильним.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Позивач в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача та позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №562 від 01.04.2013 року, виданого Міністерством юстиції України, здійснював діяльність арбітражного керуючого.
Також позивач виявив намір здійснювати діяльність приватного виконавця, пройшов навчання і стажування приватного виконавця, успішно склав кваліфікаційний іспит, у зв`язку з чим Міністерство юстиції України на підставі рішення Кваліфікаційної комісії приватних виконавців від 26.02.2018 року видало йому посвідчення №0164 від 06.03.2018 року приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області.
У 2021 році Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих прийняла рішення, оформлене протоколом №02/04/21 від 20.04.2021 року, про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та про внесення подання до Міністерства юстиції України про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.
На підставі цього подання Міністерство юстиції України видало наказ №1516/5 від 27.04.2021 року «Про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та анулювання свідоцтва», яким відповідно до частини третьої статті 21, пункту 5 частини першої статті 26 Кодексу України з питань банкрутства, пунктів 22-24, 26 Порядку видачі, переоформлення, видачі дубліката та анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, затвердженого наказом Мін`юсту №3191/5 від 17.10.2019 року, до арбітражного керуючого ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та анульоване свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №562 від 01.04.2013 року.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 року у справі №340/2214/21, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.11.2021 року, визнано протиправним та скасовано рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, оформлене протоколом №02/04/21 від 20.04.2021 року, в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та анулювання свідоцтва; визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1516/5 від 27.04.2021 року «Про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та анулювання свідоцтва».
Постановою Верховного Суду від 06.04.2023 року за касаційною скаргою Міністерства юстиції України ці судові рішення скасовані та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
У зв`язку з цим Міністерство юстиції України видало наказ №1786/5 від 11.05.2023 року «Про припинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 », яким відповідно до пункту 7 частини першої, частини другої статті 44 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» припинено діяльність приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Бершадського С.М.
У квітні 2024 року позивач звернувся до Кваліфікаційної комісії приватних виконавців із заявою від 30.04.2024 року про допуск до складення кваліфікаційного іспиту. До заяви додав документи, що підтверджують відповідність його вимогам до приватного виконавця.
Ця заява розглянута 13.05.2024 року на засіданні Кваліфікаційної комісії приватних виконавців, якою прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у допуску до складення кваліфікаційного іспиту приватного виконавця на підставі пункту 2 частини четвертої статті 20 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Рішення прийнято шляхом голосування більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії (5 із 8) та оформлене протоколом №133 від 13.05.2024 року.
Про прийняте рішення Кваліфікаційна комісія приватних виконавців повідомила позивача листом №011-2024/КК від 24.05.2024 року та вказала, що йому відмовлено в допуску до складання кваліфікаційного іспиту приватного виконавця через те, що з дати видачі наказу Міністерства юстиції України №1786/5 від 11.05.2023 року «Про припинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 » не сплив трирічний строк, встановлений пунктом 5 частини другої статті 18 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Суд першої інстанції, врахувавши, що наказом Мін`юсту №1516/5 від 27.04.2021 року арбітражного керуючого ОСОБА_1 позбавлено права на здійснення діяльності арбітражного керуючого в порядку дисциплінарної відповідальності та анульоване відповідне свідоцтво саме у зв`язку з порушенням ним законодавства при виконанні своїх обов`язків арбітражного керуючого (пункт 5 частини першої статі 26 Кодексу України з процедур банкрутства), тому попереджувальна (превентивна) дія наказу Мін`юсту №1516/5 від 27.04.2021 року в цілях обмеження доступу до професії приватного виконавця тривала три роки з дня його видання, тобто до 27.04.2024 року, тобто протягом цього трирічного періоду в силу вимог пункту 5 частини другої статті 18 Закону №1403-VIII позивач не міг бути приватним виконавцем.
На підставі наказу Мін`юсту №1516/5 від 27.04.2021 року Мін`юст видав наказ №1786/5 від 11.05.2023 року про припинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 . Наказ №1786/5 від 11.05.2023 року виданий у період вказаного обмежувального трирічного строку.
До позивача як до приватного виконавця не застосувалося дисциплінарне стягнення у вигляді припинення діяльності приватного виконавця згідно з пунктом 4 частини 1 статті 44 Закону №1403-VIII, він також не вчиняв порушення законодавства, передбачені в пунктах 2, 3, 5, 6 цієї норми як підстави для припинення діяльності приватного виконавця.
Наказ Мін`юсту №1786/5 від 11.05.2023 року, внаслідок якого його було позбавлено права на здійснення діяльності приватного виконавця, виданий на підставі пункту 7 частини першої статті 44 Закону №1403-VIII, не пов`язаний із порушеннями законодавства у діяльності позивача як приватного виконавця, а прийнятий у зв`язку з виявленою неможливістю здійснення приватним виконавцем протягом певного строку професійної діяльності. Таку діяльність приватного виконавця позивач не міг здійснювати до 27.04.2024 року.
На думку суду першої інстанції, з 28.04.2024 року негативний (обмежувальний) вплив наказу Мін`юсту №1516/5 від 27.04.2021 року на професійну кар`єру позивача як приватного виконавця припинився. Похідний від нього наказ Мін`юсту №1786/5 від 11.05.2023 року з огляду на підставу його видання не є перешкодою для повернення позивача до професії приватного виконавця і не свідчить про невідповідність позивача вимогам до осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця, на час подання ним заяви від 30.04.2024 року.
Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що Кваліфікаційна комісія приватних виконавців при розгляді заяви позивача від 30.04.2024 року та перевірці його вимогам, встановленим статтею 18 Закону №1403-VIII, безпідставно, з незаконних мотивів відмовила йому в допуску до складення кваліфікаційного іспиту приватного виконавця, відповідно, її рішення, оформлене протоколом №133 від 13.05.2024 року, є протиправним, а позов про його скасування слід задовольнити.
Суд першої інстанції вважав, що порушене право позивача слід відновити, зобов`язавши відповідача повторно розглянути заяву позивача від 30.04.2024 року про допуск до складання кваліфікаційного іспиту приватного виконавця та прийняти за нею рішення, з урахуванням висновків суду. При повторному вирішенні цього питання відповідач не може прийняти рішення з тими ж мотивами, які суд у цій справі визнав незаконними.
Суд визнає приведені висновки необґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснював діяльність арбітражного керуючого на підставі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №562 від 01 квітня 2013 року, виданого Міністерством юстиції України.
Міністерством юстиції України на підставі рішення Кваліфікаційної комісії приватних виконавців від 26 лютого 2018 року видано ОСОБА_1 посвідчення №0164 від 06 березня 2018 року приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області.
Рішенням Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, оформленим протоколом №02/04/21 від 20 квітня 2021 року, притягнуто арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та внесено подання до Міністерства юстиції України про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.
На підставі цього подання наказом Міністерства юстиції України №1516/5 від 27 квітня 2021 року «Про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та анулювання свідоцтва» відповідно до частини третьої статті 21, пункту 5 частини першої статті 26 Кодексу України з питань банкрутства, пунктів 22-24, 26 Порядку видачі, переоформлення, видачі дубліката та анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, затвердженого наказом Мін`юсту №3191/5 від 17 жовтня 2019 року, до арбітражного керуючого ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та анульоване свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №562 від 01 квітня 2013 року.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі №340/2214/21, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року, визнано протиправним та скасовано рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, оформлене протоколом №02/04/21 від 20 квітня 2021 року, в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та анулювання свідоцтва; визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1516/5 від 27 квітня 2021 року «Про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та анулювання свідоцтва».
Постановою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року судові рішення в справі №340/2214/21 скасовані, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Наказом Міністерства юстиції України №1786/5 від 11 травня 2023 року «Про припинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 » відповідно до пункту 7 частини першої, частини  другої статті 44 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" припинено діяльність приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Бершадського С.М.
Позивачем 30 квітня 2024 року подано до Кваліфікаційної комісії приватних виконавців заяву про допуск до складення кваліфікаційного іспиту, до  якої додано  документи, що підтверджують відповідність його вимогам до приватного виконавця.
Рішенням Кваліфікаційної комісії приватних виконавців від 13 травня 2024 року, оформленим протоколом № 133, відмовлено ОСОБА_1 у допуску до складення кваліфікаційного іспиту приватного виконавця на підставі пункту 2 частини четвертої статті 20 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». 
Про прийняте рішення Кваліфікаційна комісія приватних виконавців позивача повідомлено листом №011-2024/КК від 24 травня 2024 року, у якому зазначено, що йому відмовлено в допуску до складання кваліфікаційного іспиту приватного виконавця через те, що з дати видачі наказу Міністерства юстиції України №1786/5 від 11 травня 2023 року «Про припинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 » не сплив трирічний строк, встановлений пунктом 5 частини другої статті 18 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Спірним в цій справі є питання правомірності відмови позивачу у допуску до складання кваліфікаційного іспиту приватного виконавця.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року № 1403-VIII (далі – Закон № 1403-VIII).
Відповідно до статті 17 Закону 1403-VIII державне регулювання діяльності приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України, яке формує та реалізує державну правову політику у сфері організації примусового виконання рішень; видає посвідчення приватного виконавця; визначає вимоги до офіса приватного виконавця; забезпечує діяльність Кваліфікаційної комісії приватних виконавців та Дисциплінарної комісії приватних виконавців; формує Єдиний реєстр приватних виконавців України, визначає порядок його ведення; встановлює форму та порядок подання приватними виконавцями інформації про здійснення ними діяльності; здійснює контроль за діяльністю приватних виконавців та визначає порядок здійснення контролю за діяльністю приватного виконавця; подає Кабінету Міністрів України пропозицію про встановлення розміру основної винагороди приватного виконавця; вводить в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення; зупиняє та припиняє право на здійснення діяльності приватного виконавця; здійснює інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.
Вимоги до приватного виконавця встановлені статтею 18 Закону 1403-VIII, відповідно до частини першої якої приватним виконавцем може бути громадянин України, який досяг 25 років, має вищу юридичну освіту не нижче другого рівня, володіє державною мовою, має стаж роботи у галузі права після отримання відповідного диплома не менше двох років та склав кваліфікаційний іспит.
Відповідно до частини другої статті 18  Закону 1403-VIII приватним виконавцем не може бути особа:
1) яка не відповідає вимогам, встановленим частиною першою цієї статті;
2) визнана судом обмеженою у цивільній дієздатності або недієздатною;
3) яка має не зняту або не погашену в установленому законом порядку судимість;
4) яка вчинила корупційне правопорушення або порушення, пов`язане з корупцією, - протягом трьох років з дня вчинення;
5) якій за порушення вимог законодавства анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною чи адвокатською діяльністю або діяльністю арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), яку позбавлено права на здійснення діяльності приватного виконавця, - протягом трьох років з дня прийняття відповідного рішення;
6) звільнена з посади судді, прокурора, працівника правоохоронного органу, з державної служби або служби в органах місцевого самоврядування у зв`язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності, - протягом трьох років з дня звільнення.
Приватний виконавець під час здійснення своєї діяльності не може займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), інструкторської та суддівської практики із спорту та роботи в органах Асоціації приватних виконавців України) або підприємницькою діяльністю частина третя статті 18 Закону 1403-VIII).
Відтак, приватним виконавцем не може бути особа, якій за порушення вимог законодавства анульовано свідоцтво про право на зайняття діяльністю арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), яку позбавлено права на здійснення діяльності приватного виконавця.
При цьому таке обмеження застосовується протягом трьох років з дня прийняття відповідного рішення.
Згідно з пунктом 7 частини першої статті 44 Закону 1403-VIII діяльність приватного виконавця припиняється шляхом позбавлення права на здійснення діяльності приватного виконавця у разі встановлення Міністерством юстиції України факту невідповідності приватного виконавця вимогам, визначеним статтею 18 цього Закону.
Частиною першою статті 45 Закону 1403-VIII встановлено, що приватний виконавець зобов`язаний припинити діяльність з дня внесення до Єдиного реєстру приватних виконавців України інформації про припинення діяльності приватного виконавця.
За положеннями частини другої статті 20 Закону 1403-VIII особа, яка виявила намір здійснювати діяльність приватного виконавця, після проходження навчання, стажування приватного виконавця подає до Кваліфікаційної комісії заяву про допуск до складення кваліфікаційного іспиту разом із документами, які підтверджують відповідність особи вимогам, встановленим частинами першою та другою статті 18 цього Закону, а також декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру.
Згідно з частиною третьою статті 20 Закону 1403-VIII кваліфікаційна комісія проводить перевірку достовірності документів та відомостей, поданих особою.
Строк розгляду заяви про допуск до складення кваліфікаційного іспиту не повинен перевищувати 30 днів з дня її надходження.
За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів Кваліфікаційна комісія приймає рішення про:
1) допуск особи до складення кваліфікаційного іспиту;
2) відмову в допуску особи до складення кваліфікаційного іспиту.
Частиною четвертою статті 20 Закону 1403-VIII встановлено, що кваліфікаційна комісія приймає рішення про відмову в допуску особи до складення кваліфікаційного іспиту, якщо:
1) подано не всі документи, визначені Міністерством юстиції України, або документи не відповідають встановленим вимогам;
2) особа не відповідає встановленим цим Законом вимогам до осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця.
У рішенні Кваліфікаційної комісії про відмову в допуску особи до складення кваліфікаційного іспиту зазначаються причини такої відмови.
Відтак, підставою для відмови в допуску особи до складення кваліфікаційного іспиту є, зокрема, невідповідність особи вимогам, встановленим законом.
Положеннями пункту 5 частини другої статті 18 Закону №1403-VIII чітко визначено, що приватним виконавцем не може бути особа, якій за порушення вимог законодавства анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною чи адвокатською діяльністю або діяльністю арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), яку позбавлено права на здійснення діяльності приватного виконавця, - протягом трьох років з дня прийняття відповідного рішення.
Наказом Міністерства юстиції України №1786/5 від 11 травня 2023 року відповідно до пункту 7 частини першої, частини другої статті 44 Закону 1403-VIII припинено діяльність приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Бершадського С.М.
Тобто на час подання позивачем до кваліфікаційної комісії приватних виконавців заяви про допуск до складення кваліфікаційного іспиту (30 квітня 2024 року) не сплинув встановлений Законом №1403-VIII трирічний строк з дня прийняття рішення про позбавлення позивача права на здійснення діяльності приватного виконавця (11 травня 2023 року), тому суд доходить до висновку, що кваліфікаційною комісією приватних виконавцем прийняте правомірне рішення, оформлене протоколом №133 від 13 травня 2024 року, про відмову у допуску ОСОБА_1 до складання ним кваліфікаційного іспиту осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця.
Суд визнає помилковим висновок суду першої інстанції, що оскільки наказ Мін`юсту №1786/5 від 11 травня 2023 року, внаслідок якого позивача позбавлено права на здійснення діяльності приватного виконавця, не пов`язаний із порушеннями законодавства у діяльності позивача як приватного виконавця, а прийнятий у зв`язку з виявленою неможливістю здійснення приватним виконавцем протягом певного строку професійної діяльності, тому таку діяльність приватного виконавця позивач не міг здійснювати до 27 квітня 2024 року, коли закінчилась попереджувальна (превентивна) дія наказу Мін`юсту №1516/5 від 27 квітня 2021 року. 
По-перше, судом вище вже вказано, що приписи пункту 5 частини другої статті 18 Закону №1403-VIII однозначно встановлюють, що приватним виконавцем не може бути особа, якій за порушення вимог законодавства анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною чи адвокатською діяльністю або діяльністю арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), яку позбавлено права на здійснення діяльності приватного виконавця, - протягом трьох років з дня прийняття відповідного рішення.
Тобто трирічний строк, протягом якого особа не може бути приватним виконавцем у зв`язку з анулюванням свідоцтва про право на зайняття нотаріальною чи адвокатською діяльністю або діяльністю арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за порушення вимог законодавства, обчислюється саме з дня прийняття рішення про позбавлення особи права на здійснення діяльності приватного виконавця, а не з дати прийняття рішення про анулювання свідоцтва про право на зайняття діяльністю арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) наказом Мін`юсту №1516/5 від 27 квітня 2021 року. 
По-друге, діяльність приватного виконавця припиняється з дня внесення до Єдиного реєстру приватних виконавців України інформації про припинення діяльності приватного виконавця (частина перша статті 45 Закону 1403-VIII).
Судом встановлено, що до Єдиного реєстру приватних виконавцем внесено відомості про припинення діяльності ОСОБА_1 як приватного виконавця в день видання Мін`юстом наказу №1786/5 від 11 травня 2023 року, про що суду повідомив представник відповідача, а позивачем такі відомості не спростовані.
По-третє, анулювання свідоцтва про право на зайняття діяльністю арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) не тягне автоматичного припинення діяльності особи як приватного виконавця, тому висновок суду першої інстанції про закінчення попереджувальної (превентивної) дії наказу Мін`юсту №1516/5 від 27 квітня 2021 року на час подання позивачем документів до кваліфікаційної комісії приватних виконавців заяви про допуск до складення кваліфікаційного іспиту (30 квітня 2024 року) є помилковим.
Також суд звертає увагу, що наказ Мін`юсту №1516/5 від 27 квітня 2021 року про анулювання свідоцтва про право на зайняття діяльністю арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) не діяв з 10 листопада 2021 року по 06 квітня 2023 року внаслідок набрання законної сили судовим рішенням в справі №340/2214/21 про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №1516/5 від 27 квітня 2021 року «Про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та анулювання свідоцтва».
Цей наказ відновив дію внаслідок скасування постановою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року судових рішень в справі № 340/2214/21 та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.
При цьому саме у зв`язку з ухваленням Верховним Судом рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 наказом Міністерства юстиції України №1786/5 від 11 травня 2023 року «Про припинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 » відповідно до пункту 7 частини першої, частини  другої статті 44 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" припинено діяльність приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Бершадського С.М.
При цьому ОСОБА_1 наказ Мін`юсту №1786/5 від 11 травня 2023 року «Про припинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 » не оскаржено, цей наказ є чинним.
Підсумовуючи викладене, суд доходить до висновку, що оскільки на час подання позивачем до кваліфікаційної комісії приватних виконавців заяви про допуск до складення кваліфікаційного іспиту (30 квітня 2024 року) не сплинув встановлений Законом №1403-VIII трирічний строк з дня прийняття рішення про позбавлення позивача права на здійснення діяльності приватного виконавця (11 травня 2023 року), тому кваліфікаційною комісією приватних виконавцем прийняте правомірне рішення, оформлене протоколом №133 від 13 травня 2024 року, про відмову у допуску ОСОБА_1 до складання ним кваліфікаційного іспиту осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця, що обумовлює висновок про відмову у задоволенні позову.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кваліфікаційної комісії приватних виконавців на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року в справі №340/4348/24 задовольнити.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року в справі № 340/4348/24 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційної комісії приватних виконавців про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.
Ухвалити в справі № 340/4348/24 нове рішення.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Кваліфікаційної комісії приватних виконавців про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 11 грудня 2024 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 12 грудня 2024 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко