Справа № 758/2607/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/12110/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Якимець О.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 грудня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                               Крижанівської Г.В., 
суддів                                                Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Кар`єва Андрія Анатолійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 квітня 2024 року, ухвалене у складі судді Якимець О.І., у справі №758/2607/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання. Зазначала, що після припинення шлюбних відносин їх спільний з відповідачем син ОСОБА_3 залишився проживати з нею. ОСОБА_1 здійснював утримання сина відповідно до судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини. ОСОБА_3 завершив навчання у школі та вступив до вищого навчального закладу, з яким як студент уклав контракт. З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн., щомісячно, починаючи з 08 листопада 2023 року і до припинення навчання, або до досягнення повнолітньою дитиною 23-річного віку.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09 квітня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 березня 2024 року і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років або до закінчення навчання, з подальшою індексацію грошової суми у відповідності до закону.
Стягнуто з   ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. в дохід держави.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвокат Кар`єв А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 має можливість надавати матеріальну допомогу для сина, який продовжує навчання. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка  ОСОБА_2 проживає разом з сином ОСОБА_3 . ОСОБА_2 з 2022 року проживає у Польщі з молодшим сином, в той час як ОСОБА_3 проживає у Німеччині. Відтак, у ОСОБА_2 відсутнє право на звернення до суду з даним позовом.Під час слухання справи в суді першої інстанції, відповідач звертався з письмовим клопотанням про витребування доказів, оскільки вважає що матеріальний стан дитини значно краще його матеріального стану, оскільки його син отримує стипендію та соціальні виплати у Федеративній Республіці Німеччина. Той факт, що сама повнолітня дитина не звернулася до суду, свідчить про відсутність необхідності в отриманні нею аліментів від відповідача та наявність стабільного доходу під час навчання.
ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів відповідача вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.  
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Подільського районного суду м. Києві від 02 листопада 2022 року. 
Від шлюбу  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
03 листопада 2022 року між ОСОБА_3 та Європейським університетом прикладних наук ГмбХ укладено контракт, відповідно до змісту якого ОСОБА_3 навчається за навчальною програмою - дослідження бізнесу та управління, початок навчання - зимовий семестр 2022, звичайна кількість семестрів - 6, плата за навчання за всю навчальну програму в межах звичайної кількості семестрів становить 36 300,00 євро, на цю суму навчання надається стипендія зі знижкою 50 % на всю плату за навчання, в результаті чого загальна сума становить 18 150,00 євро. 
Судом установлено, що студент ОСОБА_3 також зарахований на зимовий семестр 2023/24 у Європейським університетом прикладних наук ГмбХ (а.с. 69-70).
ОСОБА_2 сплачує вартість за навчання сина у Європейському університеті прикладних наук ГмбХ, що підтверджено рядом міжнародних переказів від 14.03.2023, 14.04.2023, 15.05.2023, 30.06.2023, 31.07.2023, 19.10.2023 (а.с. 19-38).
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнув з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 березня 2024 року і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років або до закінчення навчання, з подальшою індексацію грошової суми у відповідності до закону.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.
Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Частиною 3 ст. 199 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до змісту вказаних норм, для стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина необхідно сукупність наступних умов: а) щоб їм виповнилося 18 років; б) щоб вони продовжували навчання; в) їм було менше 23 років; г) вони потребували матеріальної допомоги; д) батько, мати відповідно до свого матеріального, сімейного стану та стану здоров`я були спроможні надавати таку допомогу.
Як вбачається з матеріалів справи, син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте, продовжує навчання у Європейському університеті прикладних наук ГмбХ, очікуваний термін закінчення навчання 31.08.2025 року. 
Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 посилався на те, син ОСОБА_3 проживає в Німеччині, в той час як матір  ОСОБА_2 проживає разом з молодшим сином у Польщі.
Разом з тим, вказані обставини не виключають можливість стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання. 
Доказів того, що ОСОБА_1 не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину на період його навчання суду надано не було.
Відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позову  ОСОБА_2 . 
Колегія суддів вважає безпідставними посилання представника ОСОБА_1 на  недоведеність  ОСОБА_2 тієї обставини, що їх повнолітній син потребує матеріальної допомоги. 
В обґрунтування своєї позиці представник ОСОБА_1 зазначав, що син ОСОБА_3 отримує стипендію та соціальні виплати у Федеративній Республіці Німеччина. Проте жодних доказів на підтвердження вказаної обставини суду надано не було.
Адвокат Кар`єв А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав до суду апеляційної інстанції клопотання про витребування із Федеративної республіки Німеччина інформації щодо всіх видів доходів повнолітньої дитини, що продовжує навчання. 
Разом з тим, відповідно до положень ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає правильність рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення. 
Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції стороною відповідача було заявлено аналогічне клопотання, в задоволенні якого судом було відмовлено. Порушуючи в суді апеляційної інстанції клопотання про витребування інформації, представник ОСОБА_1 не навів належного обґрунтування порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час вирішення вказаного клопотання. Таким чином, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 про витребування вищевказаної інформації.
Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що отримання інформації щодо розміру доходів/виплат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Федеративній Республіці Німеччина, де він наразі навчається, не є визначальним для вирішення даного спору.
Саме по собі отримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  соціальних виплат у Федеративній Республіці Німеччина, не виключає можливість стягнення з ОСОБА_1 аліментів на його утримання у зв`язку з продовженням ним навчання. 
При цьому, як було зазначено в контракті на навчання ОСОБА_3 у Європейському університеті прикладних наук ГмбХ під стипендією вважається нарахування знижки на всю плату за навчання в розмірі 50 %, в результаті чого загальна вартість навчання в рік була зменшена до 18 150,00 євро.
Представник ОСОБА_1 не навів доводів щодо неправильності визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що СК України не містить положень щодо мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Відтак, суд першої інстанції помилково зазначив про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в мінімальному розмірі, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана помилка підлягає виправленню судом апеляційної інстанції.
Таким чином, рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 квітня 2024 року підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної та резолютивної частин рішення суду вказівки про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Кар`єва Андрія Анатолійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Рішення  Оболонського районного суду м. Києва від 29 квітня 2024 року змінити шляхом виключення з мотивувальної та резолютивної частин рішення суду вказівки про стягнення з Алемдара Тарика на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач
Судді