П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/4258/24	

Перша інстанція: суддя Гордієнко Т. О.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар – Афанасенко Ю.М.,
за участю: представника позивача – адвоката Кожушка Є.О.
                  представника відповідача – Клюцевської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті в режимі відеоконференції Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 р. у справі № 400/4258/24 за адміністративним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП"  до  Головного управління ДПС у Миколаївській області  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, –

                                   ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2024 року ТОВ "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП"  звернулось до суду з вищевказаним  адміністративним позовом , у якому просив:
-  визнання протиправними та скасування податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 02.02.2024 № 163514290704
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що угоди, укладені ним з ТОВ "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА", ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" мали реальний характер, що підтверджується наданими позивачем при перевірці документами. Податкові накладні, виписані контрагентами позивача зареєстровані в ЄРПН. Податкове законодавство не ставить право платника податків на податковий кредит в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється виконання робіт чи надання послуг контрагентами та не надає йому повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару (послуг) у ланцюгу постачання, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо, та не позбавляє права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів-постачальників у ланцюгу постачання. 
Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що в результаті аналізу податкової звітності контрагентів-позивача було з`ясовано, що вони не є виробниками товару, який поставлявся позивачу. Операції поставки не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна. Тому контролюючим органом зроблено висновок про неможливість здійснення операцій, що задекларовані в податковій звітності ДП “НАРП”.
У відповіді на відзив позивач зазначив, що ТОВ "НАРП" документально підтверджено використання придбаних у контрагентів товарно-матеріальних цінностей у своїй господарській діяльності. ТОВ "НАРП" не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже чинне законодавство передбачає виникнення у платника податків додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом доказів, які б могли свідчити про узгодженість дій ТОВ "НАРП" та його постачальників для одержання незаконної податкової вигоди, ТОВ "НАРП" не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 20 серпня 2024 року позов задовольнив.
Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 02.02.2024  № 163514290704.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" судовий збір у сумі 4 724,05 грн, сплачений платіжною інструкцією № 744 від 23.04.2024.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
          - суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі застосував п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України та ст.1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (у справах № 826/15364/17, № 820/379/16 та № 1440/2276/18).
          - суд першої інстанції не звернув увагу, що надані позивачем документи з урахуванням доводів податкового органу та характеру спірних правовідносин не спростовують висновки податкової перевірки про безтоварність операцій, чим порушено ст.90 КАС України.
          - суд першої інстанції залишив без уваги ненадання доказів вжиття заходів з боку позивача щодо належної обачності;
          - суд першої інстанції не врахував , що усі зазначені обставини вказують на відсутність реальної поставки запчастин та надання послуг, а лише документальне оформлення господарських операцій з метою збільшення податкового кредиту. 

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що згідно з наказом ГУ ДПС у Миколаївській області від 14.12.2023 №1368-п “Про проведення відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “Миколаївський авіаремонтний завод “НАРП” проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ “Миколаївський авіаремонтний завод “НАРП” щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2023 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.11.2023 вх. № 9314200901  від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
Перевіркою ТОВ “НАРП” щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету (акт від 02.01.2024 №4/14-29-07¬04/09794409), встановлено порушення:
-    п.198.1, п.198.3, ст.198 п.200.1, абз. в) п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на 648 977 гривень.
За наслідками розгляду заперечень позивача резолютивна частина акта була змінена та у висновку акта перевірки зазначено про встановлені ГУ ДПС у Миколаївській області порушення ПК України  п. 198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п. 201.10 ст. 201 ПК України в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 314 937,00грн.
Сума завищення від`ємного значення, що не визнана відповідачем, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 314 937,00 грн. складається з :
-  281 337,00 грн - не визнання права на податковий кредит за операціями між Підприємством та ТОВ “ПРОМЕЛЕКТРОНІКА” за період з квітня 2020 року по січень 2021 року з причини не визнання господарських операцій такими, що відбулися;
- 33 600,00 грн,- не визнання права на податковий кредит за операціями між Підприємством та ТОВ “ГРУПП ІНГРЕЙД” за період квітень 2021 року з причини не визнання господарських операцій такими, що відбулися.
На підставі акта перевірки ГУ ДПС винесло  податкове повідомлення-рішення від 02.02.2024 № 163514290704  в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за жовтень 2023 року у розмірі 314 937,00 грн. 
Під час перевірки встановлено взаємовідносини ТОВ “НАРП” з ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" . ТОВ “НАРП” до перевірки надано договір від 26.02.2021 №74А-21, за умовами якого ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД"  - Постачальник зобов`язується згідно заявок ДП “НАРП”  - Покупець поставити продукцію -частини радіо та радіолокаційного обладнання (№ категорії - 2).
Податкова накладна, виписана та зареєстрована ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" у квітні 2021 року на адресу ТОВ “НАРП”, згідно з даними ЄРПН, яку ТОВ “НАРП” віднесено до складу податкового кредиту за жовтень 2023 року податкової декларації з ПДВ.
ТОВ “НАРП” до перевірки надано прибуткову накладну від 06.04.2024, та видаткову накладну від 05.04.2024, накладні виписані ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" у квітні 2021 року на адресу ТОВ “НАРП” у кількості 4 шт. Вузлів СБ, на загальну суму 201 600 грн., в т.ч. ПДВ 33 600 грн. 
ТОВ “НАРП” до перевірки надано Експрес-накладну №59000671364429 від 05.04.2021, щодо транспортування вищеперерахованих ТМЦ на адресу ТОВ “НАРП”.
Станом на 30.04.2021 та на 31.10.2023 по рахунку бухгалтерського обліку 631 “Розрахунки з вітчизняними постачальниками” кредиторська заборгованість по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" становить 201 600 гривень.
Відповідно до наявних в ГУ ДПС у Миколаївській області баз даних та вхідної інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст.72, 73 і 74 Податкового кодексу України проведено аналіз контрагента-постачальника ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" (код ЄДРПОУ 41071921) за період квітень 2021 року:
Фінансові звіти суб`єкта малого підприємства ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" за 2021-2023 роки до територіального органу ДПС за місцем обліку не надавались.
Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2021 року (вх.№9211741070 від 29.07.2023) чисельність штатних працюючих на підприємстві (ознака 101) - 1 особа, сума нарахованого/виплаченого доходу становила 750 гривень.
Враховуючи значний обсяг декларування та відображення товарів підприємством (згідно даних ЄРПН), при відсутності трудових ресурсів та без залучення сторонніх організацій підприємство не спроможне здійснювати господарську діяльність у задекларованих обсягах, в тому числі: відсутні менеджери зі збуту продукції, логісти, водії, комірники, робітники тощо, відсутні трудові ресурси, що забезпечують надходження, навантаження/ розвантаження товару, перевезення на склад, оприбуткування його тощо.
Аналізом даних ЄРПН протягом 2021 року не встановлено декларування ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" послуг зберігання товарів, навантажувально-розвантажувальних робіт, опалення, газо-, водопостачання, зв`язок, тощо. Відсутність таких витрат є одним із свідчень фактичної неможливості здійснення господарської діяльності даним СГ.
Податкова звітність, яка містить інформацію щодо наявності у підприємства ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" земельних ресурсів до ДПІ обліку не надавалась.
Відсутність на підприємстві транспортних засобів та інших виробничих фондів, складських приміщень, наявності виробничого приміщення тощо достатніх для ефективного ведення господарської діяльності, а саме: в частині декларування та відображення товару, схоронності, монтаж тощо.
За даними інформації, яка міститься в базах даних контролюючого органу, ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" не є підприємством - виробником.
Згідно даних ЄРПН в квітні 2021 році ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" зареєстровано податкову накладну (від 05.04.2021 №5) на адресу ТОВ “НАРП” (код ЄДРПОУ 09794409) з наступною номенклатурою товарів:
-          СБ2-Б1-Жл вузол ,          СБ3-Б1-Жл вузол, СБ4-Б1-Жл вузол , СБ5-Б1-Жл вузол. УКТЗЕД 8517693010.
Товар вищезазначеної номенклатури, виписаний по документах ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" у квітні 2021 року на адресу ТОВ “НАРП”, не декларувало від своїх постачальників, а також, в зв`язку з відсутністю власних та орендованих основних фондів, самостійно не виготовляло.
Господарська операція ТОВ “НАРП” з декларування номенклатури товарів у ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" не відбулася у дійсності. Рух активу від ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД " до ТОВ “НАРП” в дійсності не відбувся.
Враховуючи викладене вище та той факт, що господарська операція між ТОВ “НАРП” та ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" не відбулася, відсутнє декларування номенклатури товарів, первинні документи не відповідають фактичному руху активів та не можуть враховуватись в даних податкового обліку, при декларуванні взаємовідносин з ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" у квітні 2021 року, ТОВ “НАРП” завищено податковий кредит на суму ПДВ 33 600 грн. в Декларації за жовтень 2023 року.
Під час перевірки встановлено взаємовідносини ДП “НАРП” з ТОВ “ПРОМЕЛЕКТРОНІКА”.
ТОВ “НАРП” до перевірки надано договір від 22.04.2020 №98А-20, укладений з ТОВ “ПРОМЕЛЕКТРОНІКА”, за умовами якого ТОВ “ПРОМЕЛЕКТРОНІКА” зобов`язується згідно заявок ДП “НАРП”  - покупець поставити продукцію (згідно до ДК 021:2015:021: 31711151-6) - (конденсатори постійної ємності), (№ категорії І).
Податкові накладні, виписані та зареєстровані ТОВ “ПРОМЕЛЕКТРОНІКА” у квітні- грудні 2020 року, січні 2021 року на адресу ТОВ “НАРП” згідно даних ЄРПН, які ТОВ “НАРП” віднесено до складу податкового кредиту Декларації за жовтень 2023 року.
Також, ТОВ “НАРП” до перевірки надано прибуткові та видаткові накладні оформлені ТОВ “ПРОМЕЛЕКТРОНІКА” у квітні - грудні 2020 року та січні 2021 року на адресу ТОВ “НАРП”, Експрес-накладні щодо транспортування ТМЦ на склад ТОВ “НАРП”. Розрахунки між контрагентами проводились в безготівковій формі.
ТОВ “НАРП” перераховано на поточний рахунок ТОВ “ПРОМЕЛЕКТРОНІКА” грошові кошти, відповідно до платіжних доручень, виписок банку.
Станом на 31.01.2021 та на 31.10.2023 по рахунку бухгалтерського обліку 631 “Розрахунки з вітчизняними постачальниками” кредиторська заборгованість становить                        1 710 668,71 гривень.
До перевірки не надано сертифікати відповідності, якості на оформлений ТОВ “ПРОМЕЛЕКТРОНІКА” вищезазначений товар на адресу ТОВ “НАРП” в квітні 2020 - січні 2021 року.
Товар вищезазначеної номенклатури, виписаний по документах ТОВ “ПРОМЕЛЕКТРОНІКА” у квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2020 року, січні 2021 року на адресу ТОВ “НАРП”, не декларувало у своїх постачальників, а також в зв`язку з відсутністю власних та орендованих основних фондів самостійно не виготовляло.
Господарська операція TOB “НАРП” з декларування номенклатури товарів у ТОВ “ПРОМЕЛЕКТРОНІКА” не відбулася у дійсності. Рух активу від ТОВ “ПРОМЕЛЕКТРОНІКА” до ТОВ “НАРП” в дійсності не відбувся.
Враховуючи викладене вище та той факт, що господарська операція між ТОВ “НАРП” та ТОВ “ПРОМЕЛЕКТРОНІКА” не відбулася, відсутнє декларування номенклатури товарів, первинні документи не відповідають фактичному руху активів та не можуть враховуватись в даних податкового обліку, при декларуванні взаємовідносин з ТОВ “ПРОМЕЛЕКТРОНІКА” у квітні 2020 - січні 2021 року, ТОВ “НАРП” завищено податковий кредит на суму ПДВ 281 337 грн. в Декларації за жовтень 2023 року.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виписані податкові накладні на адресу позивача за придбані товари зареєстровані в ЄРПН, тому  відповідно до абз. 3 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України  податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, для покупця таких товарів/послуг є достатньою підставою для нарахування сум податку, що належать до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України, визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Відповідно до пункту 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Спеціальною нормою абз. 3 п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, е для покупця       таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що у Податковому кодексі України (в редакції після 01.07.2017) передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме реєстрація в податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та єдине документальне підтвердження для формування податкового кредиту — зареєстровані в ЄРПН податкові накладні. Отже, належним чином складена та зареєстрована після 01.07.2017 року податкова накладна є достатньою підставою для формування податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого підтвердження будь-якими іншими документами, в тому числі — первинними.
У спірних правовідносинах податковий орган висновками у акті перевірки поставив під сумнів факт реальності господарських операцій позивача з його контрагентами - ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА», ТОВ «ГРУПП ІНГРЕЙД».
Як встановлено під час розгляду справи та підтверджується матеріалами справи, що виписані податкові накладні на адресу позивача за придбані товари зареєстровані в ЄРПН, тому  відповідно до абз. 3 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України  податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, для покупця таких товарів/послуг є достатньою підставою для нарахування сум податку, що належать до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відповідач посилається на практику Верховного Суду у декількох справах суть зведено до того, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» .
Так, контролюючий орган робить в акті перевірки висновки, що господарська операція між ТОВ “НАРП" та ТОВ “ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" не відбулася на загальну суму ПДВ 281  337,00 грн, зокрема: у квітні 2020 року на суму ПДВ 3270 грн, у травні 2020 року на суму ПДВ 66919,60 грн, у червні 2020 року на суму ПДВ 9973 грн, у липні 2020 року на суму ПДВ 46580 грн, у серпні 2020 року на суму ПДВ 37760 грн, у вересні 2020 року на суму ПДВ 74459,79 грн, у жовтні 2020 року на суму ПДВ 23223,58 грн, у листопаді 2020 року на суму ПДВ 14817,8 грн, у грудні 2020 року на суму ПДВ 2166,67 грн, у січні 2021 року на суму ПДВ 2166,67 гривень, адже контрагентами  постачальника ТОВ “ПРОМЕЛЕКТРОНІКА", та з якими ТОВ “НАРП" не мало жодних відносин, а саме: ТОВ “ТЕРРАФЛОР" (код ЄДРПОУ 42642955), ТОВ “БУД- ПЛАНЕТА" (код ЄДРПОУ 43742413), ТОВ “ЕЛСІМА ЛТД" (код ЄДРПОУ 42649531), ТОВ “ДИСКОНТ ПЛЮС" (код ЄДРПОУ 41692151), ТОВ “ФАН-ПРОДУКТ" (код ЄДРПОУ 43742440), ТОВ “ТЕРНОПТ СИНТЕЗ" (код ЄДРПОУ 43339010).
Податковий орган зазначає, що ТОВ “ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" не є виробниками товару, який поставлявся позивачу. Операції поставки не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна.
Між тим, відповідно до матеріалів справи ТОВ “НАРП" документально підтверджено використання придбаних у контрагентів товарно-матеріальних цінностей у своїй господарській діяльності, що підтверджується документами, які були долучені позивачем до матеріалів позовної заяви (а.с.97-229,т.1, а.с.1-222,т.2, а.с.1-240,т.3, а.с.1-204, т.4, 1-241, т.5), а саме:
-накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів
- лімітні відомості.
Перелік документів на підтвердження руху товарів у визначених перевіркою періодах ТОВ "НАРП" виклало в своїй позовній заяві у вигляді таблиць.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "ГРУПП ІНГРЕЙД" 
Як встановлено під час розгляду справи за період квітень 2021 року, ТОВ "НАРП" зазначало, що ним надано всі документи, які підтверджують рух запасів, зокрема, податкова накладна, виписана та зареєстрована ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" у квітні 2021 року на адресу ТОВ "НАРП", згідно з даними ЄРПН, видаткова накладна № 171 від 05.04.2021.
Відповідач обґрунтував свою позицію в акті перевірки посилаючись на те, що ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" не спроможне здійснювати господарську діяльність у задекларованих обсягах, в тому числі: відсутня звітність, земельні ділянки, склади, відсутні трудові ресурси, що забезпечують надходження, навантаження/розвантаження товару, перевезення на склад, оприбуткування його тощо.
Водночас, відповідач не обґрунтовує який саме обсяг трудових та матеріальних ресурсів необхідно мати підприємствам для здійснення поставки запчастин кг та чим це підтверджується/ передбачається. 
Таке необгрунтоване жодним доказом твердження не може братись до уваги (п.112 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.22 по справі №160/3364/19).
Слід зазначити, що  податкове законодавство не ставить право платника податків на податковий кредит в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється виконання робіт чи надання послуг контрагентами та не надає йому повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару (послуг) у ланцюгу постачання, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо, та не позбавляє права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів-постачальників у ланцюгу постачання.
Не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, податкова інформація про порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку. 
Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків .
Ці ж правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 19.02.2019, справа № 825/293/13а.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. 
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. 
Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними .
Щодо посилання відповідача на відсутність сертифікатів якості, транспортних документів та товарно-транспортних накладних, колегія суддів  погоджується із зауваженнями суду першої інстанції про те, що наведені документи не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, що фіксують рух активів під час здійснення господарських операцій з поставки. А тому навіть їх відсутність не має вирішального значення для встановлення фактичного руху активів у процесі виконання поставок. 
Аналогічний правовий висновок викладено у п.71 постанови Верховного Суду від 25.08.2022 у справі № 400/3884/19.
Колегія суддів констатує, що з обсягу встановлених судом першої інстанції обставин випливає, що на підтвердження реальності угод, укладених з ТОВ "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА", ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" позивач надав належним чином оформлені первинні документи бухгалтерського та податкового обліку. Товар, який придбавав позивач  використовувався ним для здійснення  господарської діяльності, тому формування позивачем податкового кредиту за результатами господарської діяльності з цими контрагентами є правомірним.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
Апеляційний суд зазначає, що у разі, якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, постачальники були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями та їх постачальниками, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.
Апелянтом не заперечується, що позивач та його контрагенти на момент укладання та виконання спірних операцій були зареєстровані в ЄДР, знаходились на податковому обліку в ДПІ, мали свідоцтва платника податку на додану вартість.
Таким чином, оскільки під час розгляду справи, встановлений рух активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, та зв`язок між фактом придбання позивачем товарів, понесенням витрат і господарською діяльністю цього платника податку, колегія суддів дійшла  висновку про фактичність господарських операцій щодо придбання позивачем товару від своїх контрагентів за перевіряємий період, а також про добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах первинного бухгалтерського та податкового обліку.
Колегія суддів відхиляє посилання податкового органу на те, що контрагент позивача ТОВ «ГРУП ІНТЕРТРЕЙД»          був віднесений до ризикових платників податків, оскільки таке рішення №26883 було прийняте 16.06.2021, тобто після укладення ним угоди із позивачем у лютому 2021 року.
Стосовно посилань апелянта на неврахування судом першої інстанції висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 28 травня 2020 року у справі  № 826/15364/17,  апеляційний суд зауважує, що у цій постанові Верховним Судом сформовано загальний підхід щодо дослідження реальності господарських операцій та вимоги до їх документального підтвердження первинними документами в контексті застосування норм статті 198 ПК України.
Суд зазначає, що при вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
Колегія суддів бере до уваги і те, що в акті перевірки контролюючим органом не заперечується проти правильності та повноти оформлення первинних документів, які складалися позивачем та його контрагентами. 
Окрім того, в постанові від 21.10.2019  по справі № 814/1564/18 Верховний Суд зазначив: "стверджуючи про порушення контрагентами податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні перевірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин.
Між тим, до суд не надано доказів здійснення податковим органом будь-яких перевірок "по ланцюгу постачання", які б містили належні докази “відсутності джерела постачання товару”. 
Стосовно посилань відповідача на відсутність у контрагентів- постачальників "необхідних, виходячи із специфіки операції, матеріально-технічних і трудових можливостей для здійснення даної операції з постачання ТМЦ”, колегія суддів зазначає, що  Верховний Суд неодноразово вказував, що відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу. Відсутнє законодавче обмеження щодо використання у господарській діяльності лише власних основних та оборотних засобів, найманої праці лише шляхом укладання трудових договорів та взагалі обсягу певних ресурсів (постанова Верховного Суду від 19.08.2022 у справі №1740/2194/18, від 21.10.2020 у справі №140/1845/19, від 17.04.2018 у справі № 826/14549/15, від 06.02.2018 у справі №816/166/15, від 13.08.2020 у справі №520/4829/19).
Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року у справі № 400/4258/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.
Дата складення та підписання повного тексту судового рішення (з урахуванням перебування судді Домусчі С.Д. з 21.11.24-22.11.24 у відрядженні та з 25.11.24-27.11.24 на навчанні) –  28 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	С.Д. Домусчі    Г.В. Семенюк