Номер провадження: 33/813/2058/24
Номер справи місцевого суду: 501/2007/24 
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю.О. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.10.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Козлової В.А., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 03.07.2024 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП,
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 732194, 24.04.2024 о 11.00 год. по Тираспольському шосе м. Одеси Одеської області, керував автомобілем марки Mercedes Benz державний номер НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, однак в порушення п. 31.3б Правил дорожнього руху своєчасно не пройшов його, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 03.07.2024  ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,0 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.
Не погодившись з наведеною постановою суду, 26.07.2024  ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 03.07.2024 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП, провадження у справі закрити та звільнити його від відповідальності у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням. 
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 03.07.2024, посилаючись на те, що справа була розглянута за його відсутності, копію оскаржуваної постанови отримав 19.07.2024.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є законослухняним громадянином та в день складання протоколу їхав саме на проходження перевірки технічного стану транспортного засобу для отримання відповідного протоколу, про що під час зупинки пояснював поліцейському та просив обмежитись усним зауваженням. Разом з тим, раніше провести технічний огляд автомобіля в силу поважних та непереборних обставин не міг, про які зазначав в письмових поясненнях та доданих до них письмових доказах. У письмових поясненнях наданих до суду першої інстанції вказував, що керував технічно справним автомобілем та відсутність на момент зупинки протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу не свідчить про його несправність.
Звертає увагу, що в протоколі зазначено про належність траснпортного засобу Mercedes Benz державний номер НОМЕР_1 невідомому йому особі ОСОБА_2 (прізвище викладене з розбіжностями щодо даних справжнього власника), що є підставою для повернення справи на доопрацювання. Інкриміноване діяння не відповідає диспозиції ч. 4 ст. 121 КУпАП, до протоколу не долучений акт огляду транспортного засобу про технічний стан автомобіля, в протоколі не зазначені свідки події, відсутні їх письмові пояснення, до протоколу не долучений відеозапис з боді-камери, як зазначено в самому протоколі. 
Також зазначає, що висновки суду щодо визначення виду адміністративного стягнення, які були до нього застосовані є необґрунтованими. Судом не в повній мірі враховані загальні правила накладення адміністративних стягнень. Не враховано, що адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці, виходячи з обставин справи, особи правопорушника та його поведінки є занадто суворим. 
В судове засідання, призначене на 31.10.2024 о 09:30 год ОСОБА_1 не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. 
З урахуванням того, що ОСОБА_1 надавав вже свої пояснення по суті справи у попередньому судовому засіданні, а відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, справу розглянуто за відсутності апелянта.
Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.
З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи судом першої інстанції відносно  ОСОБА_1 був здійснений за його відсутності. 
Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 19.07.2024, що підтверджується розпискою.
З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 26.07.2024, що підтверджується штампом суду.
За таких обставин, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.
Щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Частиною 7 ст. 294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина правопорушника підтверджуються матеріалами справи.
В Правилах дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. п. 1.3, 1.9 ПДР України).
Згідно п. 31.3 б ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
Відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 121 КУпАП.
Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 732194 від 24.04.2024, який в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та підписаний ОСОБА_1 В графі «пояснення» зазначив, що «згоден» (а.с.1);
- довідкою Управління патрульної поліції в Одеській області, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія (а.с.2);
- довідкою Управління патрульної поліції в Одеській області, згідно якої ОСОБА_1 станом на 24.04.2024, піддавався адміністративному стягненню за ч. 3 ст. 121 КУпАП: 05.05.2023 постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6939605. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с.3);
- копією постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6939605 від 05.05.2023, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП;
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечується як факт керування транспортним засобом 24.04.2023 без обов`язкового технічного контролю, так і обов`язковість проходження технічного огляду транспортного засобу «Mercedes Benz», державний номерний знак д.н.з. НОМЕР_1 .
Таким чином, оцінюючи встановлені обставини справи, вищезазначені докази як окремо так в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 24.04.2024 о 11:00 год. повторно протягом року, керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , який своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», п. 31.3 «б» ПДР України, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.
У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що керував технічно справним автомобілем та відсутність на момент зупинки протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу не свідчить про його несправність, при цьому раніше провести технічний огляд автомобіля в силу поважних та непереборних обставин не міг, про які зазначав в письмових поясненнях та доданих до них письмових доказах.
Проте зазначені доводи апеляційний суд розцінює критично, з огляду на те, що склад інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення складає - повторне протягом року керування транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Відповідальність за вчинення якого настає незалежно від того, чи був справний автомобіль в момент порушення п. 31.3 б ПДР України.
Та обставина, що вже після складення протоколу серії ААД № 732194 за ч. 4 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 , 30.04.2024 транспортний засіб, який був об`єктом адміністративного правопорушення пройшов обов`язковий технічний контроль та згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00138-30094-24 (а.с.12), визнаний технічно справним, жодним чином не зменшує ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення і не є обставиною, яка виключає в його діях об`єктивну сторону правопорушення.
Наведені ОСОБА_1 в письмових поясненнях та апеляційній скарзі обставини неможливості вчасно пройти обов`язковий технічний контроль транспортного засобу «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , зокрема, не часте використання транспортного засобу, завантаженість на роботі, ведення воєнного стану, повітряні тривоги, відсутність електропостачання не є непереборними обставинами, які звільняють ОСОБА_1 від обов`язку своєчасно пройти обов`язковий технічний контроль транспортного засобу, що підлягають такому контролю. Крім того, апеляційний суд враховує, що з моменту притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП до складення відносно нього протоколу за ч. 4 ст. 121 КУпАП минув значний час.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що в день складення протоколу їхав саме на проходження перевірки технічного стану транспортного засобу для отримання відповідного протоколу не спростовує наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, що до протоколу не долучений акт огляду транспортного засобу про технічний стан автомобіля, в протоколі не зазначені свідки події, відсутні їх письмові пояснення, до протоколу не долучений відеозапис з боді-камери, як зазначено в самому протоколі, не заслуговують на увагу, зважаючи на таке.
Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України за № 512 від 31.05.2012 (зі змінами) передбачено ведення електронного реєстру результатів обов`язкового технічного контролю транспортних засобів. Користувачами цієї бази даних є уповноважені підрозділи MBC.
Посадова особа патрульної поліції з метою перевірки проходження обов`язкового технічного контролю повинен самостійно зробити перевірку факту проходження техконтролю автомобіля за допомогою електронного реєстру результатів огляду технічного контроля транспортного засобу.
Тому, інспектор патрульної поліції, встановивши повторність своєчасного не проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом «Mercedes Benz», державний номерний знак д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , склав на останнього відповідний протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП. Залучення до матеріалів справи протоколу технічного огляду транспортного засобу не є обов`язковим.
Відсутність в матеріалах справи відеозапису не спростовує вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яка підтверджена іншими по справі доказами та фактично визнається самим правопорушником. Залучення свідків під час складення протоколу за ч. 4 ст. 124 КУпАП законодавством не вимагається.
Доводи апеляційної скарги, що інкриміноване діяння не відповідає диспозиції ч. 4 ст. 121 КУпАП є необґрунтованими, з огляду на те, що протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №732194 від 24.04.2024, чітко зазначено суть інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме: керував транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим вчинив повторно протягом року правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП, відповідно до постанови ЕАС №6939605 від 05.05.2023, чим порушив вимоги п. 31.3 б ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Посилання апелянта на те, що в протоколі зазначено про належність транспортного засобу Mercedes Benz державний номер НОМЕР_1 невідомому йому особі ОСОБА_2 (прізвище викладене з розбіжностями щодо даних справжнього власника) не впливає на наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також не погоджується з накладеним на нього судом першої інстанції видом адміністративного стягнення, посилаючись на порушенням судом першої інстанції ст.ст. 33,34 КУпАП, а також просить звільнити його від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням.
Однак, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, не підлягає задоволенню, оскільки згідно примітки ст. 22 КУпАП встановлено, що положення цієї статті не застосовується до правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 121 КУпАП.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення та особу порушника. При цьому, накладене на ОСОБА_1 стягнення, що за своїм видом є найменш суворим та за розміром - мінімальним, а тому з урахуванням принципів співмірності, індивідуалізації є справедливим і відповідним характеру вчинених апелянтом дій та його особі, сприяє меті адміністративного стягнення, тобто є необхідним та достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, при цьому, відповідає справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).
Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди апелянта з оскаржуваною постановою.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції прийнято законне рішення, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Відповідно п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 03.07.2024. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 03.07.2024 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду                                         Є.С. Сєвєрова