УХВАЛА
 
26 листопада 2024 року
м. Київ
 
справа № 705/2977/24
провадження № 61-15362ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                      Литвиненко І. В., 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення грошового зобов`язання, припинення іпотеки та скасування обтяження нерухомого майна,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2024 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила визнати припиненими грошові зобов`язання спадкоємця ОСОБА_1 перед позикодавцем ОСОБА_2 за договором позики від 22 квітня 2019 року, зареєстрованим в реєстрі за № 193; визнати припиненою іпотеку згідно з договором іпотеки від 16 липня 2019 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2008, припинити обтяження (іпотеку) у вигляді заборони на нерухоме майно щодо житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж адресою, площею 0,1800 га, кадастровий номер 7124382500:002:1012, яке накладене відповідно до договору іпотеки від 16 липня 2019 року № 2008; стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після якої відкрилася спадщина на все належне їй майно, яку прийняла позивач. З`ясувалось, що за життя спадкодавець ОСОБА_3 22 квітня 2019 року, як позичальник, уклала з ОСОБА_2 , як позикодавцем, договір позики від цієї ж дати, посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Волошенюк Л. О., реєстровий № 193, за умовами якого отримала грошові кошти в розмірі 1 745 250 грн строком на три роки до 22 квітня 2022 року.
На забезпечення виконання цього боргового зобов`язання між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також було укладено договір іпотеки від 16 липня 2019 року, реєстраційний № 2008, посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черповицькою І. Ю., за умовами якого в іпотеку передано житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,1800 га, кадастровий номер 7124382500:002:1012. Також, цим договором іпотеки нотаріусом 16 липня 2019 року була накладена заборона відчуження зазначеного у договорі нерухомого майна. Після подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса                 13 квітня 2022 року та заведення спадкової справи № 39, а саме 17 червня                     2022 року, позивач письмово повідомила ОСОБА_2 про смерть своєї матері та просила надати їй копії договору позики від 22 квітня 2019 року та копію договору іпотеки від 16 липня 2019 року, однак ОСОБА_2 їй відмовила з посиланням на конфіденційність запитуваної інформації.
Вказувала, що оскільки ОСОБА_2 не звернулась із вимогою про погашення заборгованості за договором позики від 22 квітня 2019 року до спадкоємця боржника, хоча про смерть останньої кредитору було повідомлено письмово, для позивача існує стан юридичної невизначеності, адже, незважаючи на бездіяльність кредитора, боргові зобов`язання у позивача, як спадкоємця позичальника, зберігаються й досі, а запис про обтяження майна іпотекою є чинним та обмежує права позивача, як спадкоємця за законом, що й обумовило звернення з цим позовом до суду.
Уманський міськрайонний суд Черкаської області рішенням від 12 серпня                       2024 року відмовив у задоволенні позову. 
Черкаський апеляційний суд постановою від 29 жовтня 2024 року апеляційну скаргу задовольнив частково.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня                 2024 року скасував.
Позовні вимоги ОСОБА_1 залишив без задоволення. Вирішив питання про судові витрати. 
19 листопада 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Черкаського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.  
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій                   статті 389 ЦПК України.
У касаційній скарзі заявник посилається на підстави касаційного оскарження, визначені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
Касаційна скарга подана у визначений законом строк та з дотриманням вимог щодо її форми і змісту.  
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення грошового зобов`язання, припинення іпотеки та скасування обтяження нерухомого майна. 
Витребувати з Уманського міськрайонного суду Черкаської області цивільну справу № 705/2977/24 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення грошового зобов`язання, припинення іпотеки та скасування обтяження нерухомого майна. 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                           Є. В. Петров
 
А. І. Грушицький
 
                                                                                                                           І. В. Литвиненко