Номер провадження: 22-ц/813/3069/24 
Справа № 521/13798/23
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І.А.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.10.2024 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.
                        за участю секретаря: Губар Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Бобуйок І.А. 19 жовтня 2023 року у м. Одеса, -

встановила:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, у якій, з урахуванням уточнень, просила суд: визнати дії АТ «Райффайзен Банк» щодо не допуску ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв її представник ОСОБА_1 до індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 , який розташований в депозитному залі відділення Акціонерно банку «Райффайзен Банк» за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 53, в період з 24.02.2022 року та по 01.03.2022 року – незаконними; визнати неправомірними дії АТ «Райффайзен Банк» щодо неприйняття рішення та не вчинення дій щодо відкриття Сейфу № 431 який розташований в депозитному залі відділення акціонерного товариства «Райффайзен Банк» за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 53, без попереднього повідомлення Орендаря, у зв`язку з настанням форс-мажорної обставини, що загрожує або може загрожувати цілісності сейфу або можуть призвести до втрати доступу до нього; визнати дії АТ «Райффайзен Банк» щодо не допуску позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв її представник ОСОБА_1 до індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 , який розташований в депозитному залі відділення акціонерного банку «Райффайзен Банк» за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 53, в період з 11.11.2022 року та по час подання позовної заяви – незаконними.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.10.2023 року позов ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано дії АТ «Райффайзен Банк» щодо не допуску позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв її представник ОСОБА_1 за довіреністю від. 21.05.2021 року, посвідченої приватним нотаріусом в Херсонського міського нотаріального округу Шевченко Н.В. та зареєстрованої в реєстрі №797, до індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 , який розташований в депозитному залі відділення Акціонерно банку «Райффайзен Банк» за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 53, в період з 24.02.2022 року та по 01.03.2022 року - незаконними.
Визнано неправомірними дії АТ «Райффайзен Банк» щодо неприйняття рішення та не вчинення дій щодо відкриття Сейфу № 431, який розташований в депозитному залі відділення АТ «Райффайзен Банк» за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 53, без попереднього повідомлення Орендаря, у зв`язку із настанням форс-мажорної обставини, що загрожує або може загрожувати цілісності сейфу або можуть призвести до втрати доступу до нього.
Визнано дії АТ «Райффайзен Банк» щодо не допуску позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв її представник ОСОБА_1 за довіреністю від 21.05.2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Шевченко Н.В. та зареєстрованої в реєстрі №797, до індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 , який розташований в депозитному залі відділення акціонерного банку «Райффайзен Банк» за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 53, в період з 11.11.2022 року та по час подання позовної заяви - незаконними.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В апеляційній скарзі представник АТ «Райффайзен Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, фактично знехтував основними правами та свободами людини і громадянина, визнавши дії Банку неправомірними за те, що Банк хотів зберегти життя та здоров`я своїх працівників. Тому, визнавши дії Банку незаконними щодо недопуску позивачки та її представника до банківського сейфу у період з 24.02.2022 року по 01.03.2022 року, суд фактично визнав винним Банк у збереженні життя його працівників, чим фактично порушив основоположні права людини та громадянина на життя, що є порушенням Конституції України.
Сторони про розгляд справи на 08.10.2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явились. 
Сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи здійснено за допомогою месенджера Viber на підставі Порядка надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року № 28.
АТ «Райффайзен Банк» про розгляд справи було здійснено шляхом направлення судових повісток на офіційну електронну адресу.
Колегія суддів зазначає, що суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 5 ст. 14 ЦПК України).
Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника АТ «Райффайзен Банк» підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, 21.05.2021 року між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір оренди індивідуального (банківського) сейфу №Д2-В65/18/1516, згідно якого банк на умовах договору надав Орендарю у строкове платне користування (оренду) індивідуальний банківський сейф №431, розміщений в депозитному залі банку, а орендар зобов`язався сплачувати орендну плату та користуватися сейфом відповідно до умов договору.
Послуга оренди індивідуального сейфу у м. Херсоні Банком надавалась у Базовому відділенні Банку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю банка від 02.05.2023 року.
Згідно п. 2.2 Договору оренди, Орендар має право надати право користування Сейфом своїй довіреній особі шляхом оформлення відповідної довіреності з передачею Орендарем довіреній особі одного/двох ключів від Сейфу та слово-паролю.
21.05.2021 року ОСОБА_1 було видано довіреність на ім`я ОСОБА_1 , яку було посвідчено Шевченко Н.В., приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області (зареєстровано в реєстрі за №797).
Зі змісту зазначеної Довіреності вбачається, що ОСОБА_1 було довірено її батьку - ОСОБА_1 бути довіреною особою у АТ «Райффайзен Банк Аваль», як орендаря за договором № Д2-865/18/1516 від 21.05.2021 року оренди індивідуального банківського сейфу, у тому числі відповідно до п. 2 вказаного договору, користуватися протягом строку дії договору сейфом № 431, що знаходиться у депозитарному залі Банку для збереження документів, грошових коштів та інших цінностей, а також користуватися іншими, належними довірителю як орендарю правами, у тому числі використовувати слово пароль, що є перепусткою для відвідування депозитного залу, отримати Картку клієнта для відвідування депозитного залу та ключі від індивідуального банківського сейфу.
На виконання умов вказаного вище договору, банком для позивачки було надано у тимчасове користування позивача індивідуальний сейф № 431 та відповідні ключі.
Згідно до п. 2.4 Договору, при дотриманні умов договору Орендар має право на безперешкодний доступ до Сейфу протягом банківського дня згідно графіку роботи депозитного залу Банку у відповідності до умов Договору.
24.02.2022 року відбулось повномасштабне вторгнення військ РФ на територію України, внаслідок якого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» було запроваджено на території України воєнний стан, який діє і до сьогоднішнього часу.
Згідно Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 року м. Київ № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану відповідно до ст. 7 Закону України «Про Національний банк України», з метою забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи, Правлінням Національного банку України постановлено, зокрема, забезпечити доступ до сейфових скриньок в безперебійному режимі.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ» період окупації Херсонської міської територіальної громади зазначений з 01.03.2022 року по 11.11.2022 року.
Постановою Національного банку України від 04.03.2022 року №36 «Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 року №18» п. 9 викладено у такій редакції: «Забезпечити доступ до сховищ для індивідуальних сейфів та/або сейфів з індивідуальними сейфами клієнтів у безперебійному режимі, якщо немає прямої загрози життю та здоров`ю населення».
Однак, з матеріалів справи вбачається, що вже з 24.02.2022 року позивачу у доступі до орендованого індивідуального сейфу було відмовлено. Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 відвідував відділення разом із знайомим до фактичної окупації міста, а саме: 24.02.2022 року, 25.02.2022 року та 24.02.2022 року, однак відповідач зачинив відділення, доступу до нього не було.
Доводи апеляційної скарги АТ «Райффайзен Банк Аваль» про те, що відділення Банку працювало 24.02.2022 року, є безпідставними, скільки на їх підтвердження апелянтом не надано жодного доказу.
У зв`язку із неможливістю отримати доступ до сейфів, представник позивача ОСОБА_1 телефонував на гарячу лінію, але результату не було, а також звертався до відповідача з письмовими заявами, в яких ставив питання про надання можливості доступу до індивідуальних сейфів з метою отримання вкладених у них цінностей, на що отримав відповідь, що відділення банку в Херсоні в даний час не працюють, і після стабілізації ситуації в м. Херсоні йому повідомлять про можливість доступу до індивідуальних сейфів.
Вказане вбачається із заяви ОСОБА_1 від 14.04.2022 року та відповіді банку від 14.04.2022 року про те, що в умовах відсутності загрози життю, Банк забезпечить по заявці доступ до сейфових скриньок.
З заявою про надання доступу до сейфу ОСОБА_1 звернувся 01.05.2022 року, на що отримав відповідь, що Банк надійно продовжує зберігати вміст скриньок. З метою безпеки клієнтів та співробітників відділення Банку не працюють, прямого доступу до скриньок не має.
У заяві від 01.05.2022 року ОСОБА_1 просив, також, надати відповідь про місцезнаходження скриньки, на що банк відповів, що місцезнаходження скриньки знаходиться у відділенні Банку за адресою: АДРЕСА_1 . 02.05.2022 року Банк повідомив, що ним зафіксована заявка про відкриття відділення, та повідомлення заявника про відкриття.
Згідно п. 1.2 Договору, строк оренди сейфу - з 21.05.2021 року по 20.05.2022 року.
Згідно п. 5.1 Договору, Орендар зобов`язується самостійно слідкувати за спливом Строку оренди та звільнити Сейф в останній банківський день Строку оренди або після обов`язкової перевірки Орендарем (або його довіреними особами) вмісту та стану Сейфу, укласти додаткову угоду до Договору про продовження Строку оренди з внесенням орендної плати за весь новий строк оренди згідно тарифів Банку, чинних на дату укладення додаткової угоди. Без перевірки Орендарем (уповноваженою особою Орендаря) вмісту та стану Сейфу додаткова угода про продовження Строку оренди не укладається. Строк оренди за Договором автоматично не продовжується.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що договір оренди індивідуального сейфу з 21.05.2022 року пролонгований не був та припинив свою дію, однак, позивач не мав можливості на підставі п. 5.1 Договору звільнити сейф та забрати його вміст, оскільки Банк чинив перешкоди у доступі до нього.
27.05.2022 року ОСОБА_1 подав заяву до відповідача, у якій запитував інформацію щодо поновлення доступу до депозитарних скриньок, за адресою АДРЕСА_1 , з метою можливості звільнення скриньки, відповідно до п. 5.1 Договору, на що Банк 26.05.2022 року надав відповідь про те, що позивачці необхідно очікувати.
30.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача та звертав увагу, що інші банки надали можливість своїм клієнтам отримати цінності після початку збройної агресії РФ, проте, відповідач не надає такої можливості.
Згідно відповіді на вищевказану заяву від 30.05.2022 року, відповідач повідомив, що Банк повністю закритий. Крім того, 30.05.2022 року ОСОБА_1 Банком було повідомлено, що оператор Банку створив зустріч на відвідування скриньки, та що менеджер зв`яжеться із заявником, коли це буде можливо.
02.06.2022 року ОСОБА_1 знов звернувся до Банку та повідомив про те, що, відділення по АДРЕСА_1 , зачинено з 24.02.2022 року, ОСОБА_1 просив надати доступ до скриньки.
02.06.2022 року ОСОБА_1 отримав відповідь, де банком вказано, що відповідач вирішує всі можливі варіанти надання доступу до сейфу.
Крім того, аналогічні звернення від позивача були направленні до відповідача 06.06.2022 року, 08.06.2022 року, 10.06.2022 року, 05.07.2022 року, 15.07.2022 року, 20.07.2022 року.
У останньому зазначеному листі ОСОБА_1 вказував на те, що доступу до скриньки не було з 24.02.2022 року по 01.03.2022 року, на що отримав відповідь, що банк не мав можливості в цей час надати доступ з 24.02.2022 року по 01.03.2022 року, оскільки в місті проводились бойові дії.
У листі від 18.09.2022 року ОСОБА_1 вказував на відсутність доступу до відділення, оскільки він до 26.02.2022 року ходив до відділення три дні, однак, відділення було зачинено. Також, у листі від 18.09.2022 року зазначено, що ОСОБА_1 звертався до відділення до фактичної окупації міста - 24.02.2023 року, 25.02.2023 року та 26.02.2022 року, однак відповідач зачинив відділення, доступу до нього не було.
У наступному, після деокупації міста Херсону, ОСОБА_1 знов звернувся з листом до Банку від 25.11.2022 року про надання доступу до скриньки. 30.11.2022 року відповідачем надано відповідь, де вказано, що Банком розглядаються варіанти забезпечення доступу клієнтів до банківських скриньок в м. Херсоні, проте зорієнтувати у точних термінах прийняття такого рішення є неможливим.
30.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Банку та просив надати пояснення – чому йому не надано було доступ до скриньки в період з 24.02.2022 року по 01.03.2022 року.
30.11.2022 року до Банку був спрямований лист від ОСОБА_1 про те, що йому було відомо, що в період часу з 20.11.2022 року по 30.11.2022 року всередині банку були присутні військові та, можливо, працівники банку або уповноважені ними особи і на теперішній час банк володіє інформацією щодо стану сховища, але не повідомляє про неї клієнтам банку. ОСОБА_1 вимагав проінформувати щодо забезпечення хорони сховища банку у відділенні.
14.12.2022 року та 09.01.2023 року надана відповідь банку про те, що через тривалу дію обставин форс-мажору Банк не має повного доступу до приміщень банку у м. Херсоні, у т.ч. депозитного залу, а також не володіє інформацією про збереженість стан приміщень й майна, інші наслідки окупації та дії форс-мажорних обставин.
Додатково відповідачем повідомлено, що дійсно, працівниками господарської частини Банку 29.11.2022 року з метою візуального аналізу стану приміщення банку за адресою: АДРЕСА_1 , та визначення орієнтовної вартості щодо демонтажу вивіски російського банку, був здійснений виїзд на вказаний об`єкт на інкасаторській машині з метою безпеки працівників.
Аналогічну відповідь ОСОБА_1 отримав 13.03.2023 року на заяву про 10.03.2023 року про те, що співробітники банку знаходились у відділенні 10.03.2023 року, однак клієнтам не надавали доступ.
17.04.2023 року ОСОБА_1 було направлено запит до Банку про те, чи приймалось Банком після 24.02.2022 року рішення про закриття відділення за зазначеною вище адресою, припинення надання відділенням послуг з оренди сейфів або зміну місцезнаходження відділення, закриття депозитного залу, зміна адреси розташування депозитного залу, та сейфу та чи приймалось Банком рішення про переміщення сейфу разом із його вмістом до іншого місцезнаходження. ОСОБА_1 просив банк повідомити дату прийняття рішення, вчинення дії з переміщенням (евакуацією) вмісту сейфу та нове його місцезнаходження, а, також, просив повідомити про те, чому зі сторони Банку не було виконано вимогу Постанови Правління НБУ від 24.02.22 року №18 в період часу з 24.02.2022 року до 04.03.2022 року, а саме не забезпечено Орендарю доступ до сейфової скриньки в безперебійному режимі.
28.04.2023 року заявник отримав відповідь про те, що рішення про закриття, припинення надання послуг, зміну місцезнаходження відділення, закриття депозитного залу та /або сейфу Банком не приймалось, оскільки через раптовий вплив форс-мажорних обставин, переміщення сейфів було недоступним. Банк у відповіді зазначив, що 24.02.2022 року базове відділення працювало, але не з самого ранку, та, враховуючи безпекову ситуацію, з 25.02.2022 року роботу відділення було призупинено.
Судом першої інстанції вірно прийнято до уваги, що вказана відповідь щодо роботи Банку 24.02.2022 року протирічить його же відповіді, наданої ОСОБА_1 20.07.2022 року, згідно якої доступу до скриньки не було з 24.02.2022 року по 01.03.2022 року.
Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що у відповідача не було законних підстав для відмови у допуску до сейфу позивача з 24.02.2022 року по 01.03.2022 рік, оскільки на законних підставах діяльність банків була обмежена лише з 04.03.2022 року, а до цього часу відповідач повинен був надати безперешкодний доступ позивачу. Таким чином, відповідач не виконав свої зобов`язання відповідно до положень п.2.4 Договору оренди індивідуального банківського сейфу.
Призупинення роботи банку з 24.02.2022 року не можна вважати законним, оскільки воно здійснено в порушення чинного законодавства та Постанови НБУ № 18 від 24.02.2022 року.
Не допуск позивача з 24.02.2022 року до банківського сейфу не є правомірним, оскільки письмового розпорядження та законних підстав для таких дій у відповідача не було, враховуючи також, що про зміну режиму роботи для клієнтів повідомлено не було.
Колегія суддів погоджується із доводами позовної заяви про те, що вже з 24.02.2022 року представнику позивача у доступі до орендованого індивідуального сейфу було відмовлено, оскільки відділення було зачинено, доступу до нього не було. Жодних СМС розсилок про можливість відвідування депозитарію позивачу, або представнику від відповідача не надходило, і доказів іншого банком судам першої та апеляційної інстанцій не надано. 
Представник Банку посилається у відзиві на позов та у апеляційній скарзі на те, що 24.02.2022 року відділення працювало з 11 години 00 хвилин до 14 години 30 хвилин, однак, при цьому відповідач надав інформацію про відкриття відділення, з якої вбачається проведення певних дій відділення з 07 години 41 хвилини 24.02.2022 року, у зв`язку із чим можна зробити висновок, що Базове Відділення працювало 24.02.2022 року.
Представник Банку у апеляційній скарзі також зазначає, що для збереження життя працівників Банку, починаючи з 25.02.2022 року, роботу відділенні було тимчасово призупинено. В подальшому, з 01.03.2022 року була тимчасова окупація Херсонської міської територіальної громади, після чого відділення працювало в окупації 4 доби -15, 17, 23, 25.03.2022 року.
Однак, апелянтом не надано жодних доказів, що у березні місяці 2022 року позивачку не повідомляли про те, що ці дні були робочі у Відділенні Банку.
З вищевказаного вбачається, що Базове відділення працювало навіть в окупації у березні місяці 2022 року у Херсоні, за наявності загрози життю працівників Банку. При цьому жодних доказів того, чому саме Банк не надав доступ представнику позивачки до сейфової скриньки у безперебійному режимі на виконання вимог Постанови №18, апелянтом не надано.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що зі сторони Банку не було виконано вимогу Постанови Правління НБУ від 24.02.22 року № 18 та не надано доступ до сейфу Орендарю скриньки та його представнику ОСОБА_1 в період часу з 24.02.2022 року до 01.03.2022 року, чим порушено умови Договору оренди індивідуального (банківського) сейфу № Д2-В65/18/1516, а саме - не забезпечено Орендарю доступ до сейфової скриньки в безперебійному режимі
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач продовжував до 15.09.2023 року порушувати права позивача, оскільки після деокупації м. Херсона, тривалий час - з 11.11.2022 року і до вересня 2023 року, не надавав доступу до сейфової скриньки, не надавав інформації щодо фізичної цілісності сейфу, що є його обов`язком за п. 7.3 Договору, не зважаючи на те, що Договір №Д2-В65/18/1516 припинив свою дію, місто Херсон було деокуповано, а працівники відповідача з`являлися у приміщенні базового відділення, однак Орендаря продовжували не допускати до приміщення відділення, депозитарію та сейфу № 431.
15.09.2023 року Банк здійснив видачу сейфу № НОМЕР_1 в Базовому відділенні м. Херсон АТ «Райффайзен Банк», відповідно до умов договору оренди індивідуального (банківського) сейфу № Д2-В65/18/1516 від 21.05.2021 року, про що складено лист відвідування індивідуального (банківського сейфу) №431 та укладено 15.09.2023 року угоду про розірвання договору оренди індивідуального (банківського) сейфу № Д2-В65/18/1516.
З вищевказаного вбачається, що відповідач надав доступ представнику позивачки до сейфу № НОМЕР_1 в Базовому відділенні м. Херсон АТ «Райффайзен Банк», відповідно до умов договору оренди індивідуального (банківського) сейфу № Д2-В65/18/1516 від 21.05.2021 року, коли після деокупації міста Херсону минуло вже 10 місяців.
Обґрунтовуючи невиконання своїх обов`язків за договором, банк посилався на довідку від 28.02.2022 року за вих. №2024/02.0-7.1 ТПП України про те, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є військова агресія РФ проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 годині 30 хвилин 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, і такі обставини є надзвичайними та невідворотними.
При цьому, згідно зі ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної силу та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно і законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закопу України «Про торгово-промислові палати в Україні»).
Статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України
Викладене свідчить, що єдиний належний документ, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, - це сертифікат, виданий на підставі ст. 14-) Закону «Про торгово-промислові палати в Україні», а не довідка, долучена відповідачем, крім того, про неможливість виконання договору у зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин, та підтвердженням цих обставин сертифікатом за конкретним договором - відповідач позивача у встановленому законом порядку не повідомляв.
У постанові Верховного Суду від 16.07.2019 року у справі №917/1053/18 зазначено, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили, без надання підтверджуючих доказів, не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.
Крім того, у постанові від 21.08.2022 року у справі № 910/15264/21 Верховний Суд звернув увагу на те, що настання форс-мажору не є підставою для зміни умов договору та звільнення від виконання зобов`язання.
Згідно до п. 7.3 Договору Банк несе відповідальність за організацію охорони депозитного залу та фізичну цілісність Сейфу, за дотриманням Правил доступу до депозитного залу та Сейфу, визначених Договором, крім випадків настання форс-мажорних обставин. Банк не несе відповідальність за збереження вмісту Сейфу та за зіпсування або крадіжку вмісту Сейфа.
При цьому, згідно до положень п. 6.1 Договору, Банк має право здійснити відкриття Сейфу без попереднього повідомлення Орендаря у разі настання будь-якого з наступних випадків: зокрема, п. 6.1.3 за рішенням Банку, при наявності форс-мажорних обставин, що загрожують або можуть загрожувати цілісності Сейфу або мажуть призвести до втрати доступу до нього.
Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що банк незаконно не допустив представника позивача до Сейфу з 24.02.2022 року, а також не вчинив дії, з метою уникнення загрози втрати цілісності сейфа, що передбачено крім умов договору, також і положеннями ч. 2 ст. 943 та ч. 1 ст. 945 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, договір вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кілько документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 971 ЦК України передбачено, що до договору про надання особі банківського сейфа без відповідальності банку за вміст сейфа застосовуються положення цього Кодексу про майновий найм (оренду).
Вказане передбачено також п. 10.9 Договору оренди індивідуального (банківського) сейфу № Д2-B65/18/1516.
Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Згідно до ч 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч. 1 ст. 760 ЦК України).
За положенням ч. 1 ст. 936 ЦК України, щодо вимог до договору зберігання, положення щодо якого підлягають застосуванню до договору оренди індивідуального сейфу, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.
Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому (ч. 2 ст. 936 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 938 ЦК України, зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.
Згідно ч. 1 ст. 942 ЦК України, зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.
Згідно ч. 1 ст. 948 ЦК України, поклажодавець зобов`язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання.
Відповідно до ч. 1 ст. 949 ЦК України, зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.
За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах (ч. 1 ст. 950 ЦК України)
Згідно ч. 1 ст. 953 ЦК України, зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості (п. 1 ч. 1 ст. 951 ЦК України)
Згідно ч. 1 та 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
У даному випадку судом першої інстанції було обґрунтовано встановлено, що Банком порушені норми Постанови Правління НБУ від 24.02.22 року № 18, умови Договору Д2-B65/18/1516 від 21.05.2021 року, а також ст. ст. 526, 610, 631, 629, 938, 942, 949, 953, ч. 2 ст. 943, ч. 1 ст. 945 ЦК України, і об`єктом захисту, у даному випадку, є порушене право позивача як Орендаря за договором індивідуального банківського сейфу на безперешкодний доступ до Сейфу протягом банківського дня, згідно графіку роботи депозитного залу Банку, у відповідності до п. 2.4 Договору, що потягнуло за собою не можливість отримання змісту сейфу, та порушення права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
На підставі викладеного суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку поданим сторонами доказам, як в цілому, так і кожному окремо, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог.
Інші доводи апеляційної скарги представника АТ «Райффайзен Банк» були предметом розгляду суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду першої інстанції, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.10.2023 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування  немає.  
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» – залишити без задоволення.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 28 жовтня 2024 року.

Головуючий                                                        С.О. Погорєлова

Судді                                                        А.П. Заїкін

                                                       О.М. Таварткіладзе