17.10.24
33/812/503/24
Справа № 484/3962/24
Провадження № 33/812/503/24

ПОСТАНОВА
Іменем України

15 жовтня 2024 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі: 
головуючого – судді Тищук Н.О., 
із секретарем – Носіковим І.М.,
без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Ремського Євгена Вікторовича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Ремського Є.В. на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 04.10.2022 року органом 4814, посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 06.04.2024 року органом 4844, РНОКПП НОМЕР_3 , учня 11-го класу ліцею «Престиж», зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, 
визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення – 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, 
У С Т А Н О В И В:
Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
02 жовтня 2024 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Ремський Є.В. подав апеляційну скаргу на постанову суду, у якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що до протоколу про адміністративне правопорушення додано диск з відеозаписом, проте у самому протоколі не зазначено якими технічними засобами фіксувалося правопорушення. Отже цей доказ є неналежним. Крім цього протокол складений через 30 хвилини після того, як працівники поліції поїхали з місця зупинки транспортного засобу, на місці зупинки – вул. Сидора Білого протокол не складався. Складання протоколу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є порушенням її прав. Також на місці зупинки ОСОБА_1 , будучи шістнадцятилітньою особою, просив надати йому можливість поспілкуватися з рідними, отже фактично він заявив про необхідність надання йому допомоги, що працівниками поліції було проігноровано.
Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі – Правила)).
Згідно із частиною 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Процедура направлення водіїв на огляд щодо встановлення стану сп`яніння і проведення такого огляду врегульовані також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі – Порядок), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735).
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 статті 7 КУпАП).
Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до частин 1, 2 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. 
З протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 840026 вбачається, що він складений 15.07.2024 року о 23 год 30 хв відносно водія ОСОБА_1 , який цього дня о 22 год 42 хв, рухаючись по вул. С. Білого в районі будинку №108 в м. Первомайську Миколаївської області, керував транспортним засобом Geon 250 без н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатору Драгер та від проведення такого огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. 
З доданого до протоколу відеозапису вбачається, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .
Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з ротової порожнини та тремтіння рук, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння.
Від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.
ОСОБА_1 були роз`яснені його права та повторно запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Проте, від проходження огляду він кілька разів відмовився.
Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 що своїми діями він вчиняє адміністративне правопорушення, передбачене частиною1 статті 130 КУпАП та відносно нього буде складено протокол.
На запитання працівника поліції про те, чи буде він підписувати протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відповів відмовою.
О 22 год 55 хв 15 липня 2022 року складено направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на досліджені докази та наведені норми права, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння.
Дослідивши наявні у справі докази, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення посилання на пристрій, якім проводилася відеофіксація.
Проте, суд вважає що цей недолік не є таким, що спростовує винуватість дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Порушення формальностей, на які звертає увагу захисник, які регулюють порядок складання процесуальних документів чи окремих процесуальних дій, жодним чином не зачіпають прав і свобод особи та мають оцінюватися, виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті порушення і покаранні винуватця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.
Верховний Суд (постанова від 01 грудня 2020 року у справі № 318/292/18) зазначав, що норми закону не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. 
Натомість, закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.
Суд в цій справі вважає за необхідне дотриматися підходу, сформованого ВС, оскільки він ґрунтується на розумінні, що для прийняття рішення у справі суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та/або заперечити цю інформацію.
Тим самим, названі доводи захисника не є слушними, оскільки вони не доводіть істотних фундаментальних порушень прав і свобод ОСОБА_1 та не спростовують його вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений через 30 хвилини після того, як працівники поліції поїхали з місця зупинки транспортного засобу та не складався на місці зупинки – на вул. Сидора Білого, апеляційний суд оцінює критично.
Згідно приписів статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.
Оскільки з доданого до протоколу відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та підписання протоколу відмовився, апеляційний суд вважає що складання протоколу не на місці зупинки транспортного засобу не порушує прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Також суд критично оцінює довід апеляційної скарги про те, що будучи шістнадцятилітньою особою, на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , просив надати йому можливість поспілкуватися з рідними, отже фактично заявляв про необхідність надання йому допомоги, проте працівниками поліції це було проігноровано.
З доданого до протоколу відеозапису вбачається, що під час зупинки транспортного засобу та спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не був обмеженим у вчиненні будь-яких дій. Крім цього поряд з ним знаходилися інші знайомі йому особи, з якими він також вільно спілкувався, проте про потребу у наданні юридичної допомоги ОСОБА_1 не заявляв. 
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.
З огляду на викладене вище апеляційний суд вважає, що обставини справи, встановлені на підставі наявних доказів, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто - порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, та як наслідок - наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
На підставі викладеного вище, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції. 
Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Ремського Євгена Вікторовича залишити без задоволення.
Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                         Н.О. Тищук