УХВАЛА

09 грудня 2024 року 
м. Київ

справа №300/2902/21
адміністративне провадження №А/990/28/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача: Мартинюк Н.М.,
суддів: Загороднюка А.Г., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1   на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2024 року у справі №300/2902/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення 15 серпня 2019 року остаточного розрахунку при звільненні з військової служби у запас та зобов`язання нарахувати та виплатити середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 15 серпня 2019 року до 11 травня 2021 року включно.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення 15 серпня 2019 року повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з військової служби у запас Збройних Сил України.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 15 серпня 2019 року до 11 травня 2021 року у розмірі 11570 (одинадцять тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 01 копійка.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2022 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року в справі №300/2902/21 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення повного розрахунку при звільненні з військової служби 15 серпня 2019 року.     
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні, за період із 15 серпня 2019 року до 11 травня 2021 року.
Надалі, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2023 року, заяву ОСОБА_1 від 2 грудня 2022 року про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2022 по справі за № 300/2902/21 повернуто заявнику з усіма доданими до неї матеріалами.
Восьмим апеляційним адміністративним судом 4 жовтня 2024 року прийнято ухвалу, у резолютивній частині якої зазначено: «Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2022 року у справі №300/2902/21».
Після чого, додатковою ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року, заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2022 року у справі № 300/2902/21 залишено без задоволення.
Не погоджуючись із ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду апеляційну скаргу 3 грудня 2024 року через підсистему «Електронний суд».
У своїй скарзі заявник просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2024 року, якою залишено без задоволення клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
Відповідно до статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Не допускається касаційне оскарження судового рішення першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.
Частиною другою статті 23 КАС України встановлено, що у випадках, визначених цим Кодексом, Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку як суд апеляційної інстанції судові рішення апеляційного адміністративного суду.
Статтею 24 КАС України встановлено  інстанційну юрисдикцію Верховного Суду, який переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.
Частиною першою статті 327 КАС України встановлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
Відповідно до частини третьої статті 278 КАС України судами апеляційної інстанції є відповідні апеляційні адміністративні суди. Судом апеляційної інстанції у справах, розглянутих відповідно до  частини третьої статті 273  та  частини сьомої статті 277  цього Кодексу апеляційним адміністративним судом в апеляційному окрузі, що включає місто Київ, є Верховний Суд. 
За змістом частин першої, другої статті 292 КАС України судом апеляційної інстанції в адміністративних справах є апеляційний адміністративний суд, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий адміністративний суд (місцевий загальний суд як адміністративний суд чи окружний адміністративний суд), що ухвалив рішення. Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Отже, за загальним правилом судами, які вирішують адміністративні справи у порядку апеляційного провадження, є апеляційні адміністративні суди. І лише у встановлених процесуальним законом випадках певні категорії спорів підсудні Верховному Суду як суду апеляційної інстанції.
Позивач звернувся до Верховного Суду із апеляційною скаргою на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2024 року, яка не є судовим рішенням суду апеляційної інстанції як суду першої інстанції, а є рішенням суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду заяви щодо вирішення процесуального питання, пов`язаного з виконанням судового рішення в адміністративній справі, що виключає можливість його перегляду Верховним Судом як судом апеляційної інстанції.
За змістом частини першої статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Отже, подана апеляційна скарга не підсудна Верховному Суду як суду апеляційної інстанції.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо: скаргу подано в інший спосіб, ніж до суду апеляційної інстанції.
За такого правового регулювання й обставин справи апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і її належить повернути.
Керуючись статтями 13, 23, 24, 278, 292, 293, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2024 року у справі №300/2902/21, - повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

……………………………

……………………………

……………………………
Н.М. Мартинюк
А.Г. Загороднюк
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду