УХВАЛА
 
03 грудня 2024 року 
 
м. Київ
 
справа № 333/287/24
провадження № 61-15857ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2024 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 536 223,32 грн.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2024 року позов залишено без задоволення.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 442 519,63 грн та заборгованості за відсотками в сумі 93 703,69 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в сумі 20 108,37 грн.
21 листопада 2024 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Ігнатов Є. Є. через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2024 року (провадження                      № 61-15463ск24) у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв представник ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2024 рокуу цій справі відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
 
У листопаді 2024 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову  Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року. 
 
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
 
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
 
Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , вже звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року, за результатом розгляду якої судом касаційної інстанції постановлено ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, відсутні правові підстави для розгляду повторно поданої ОСОБА_1 касаційної скарги на постанову Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року.
 
Доводи заявника, викладені у касаційній скарзі, не є підставою для повторного розгляду касаційної скарги, оскільки не змінюють призначення імперативної норми процесуального права, викладеної у пункті 3 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
   Судді:	  І. Ю. Гулейков       Р. А. Лідовець       Д. Д. Луспеник