УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 жовтня 2024 року
м. Київ
справа №166/1113/16
провадження № 51-1209 км 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                                                             ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю: 
секретаря судового засідання                          ОСОБА_4 ,
прокурора                                                               ОСОБА_5 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12015030170000258 від 04 вересня 2015 року за обвинуваченням 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК),
за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_6 . 
встановив:
За вироком Шацького районного суду Волинської області від 07 березня 2023 року  ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк на 4 роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК  ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання, із встановленням іспитового строку 1 рік.
Задоволено повністю цивільний позов прокурора в інтересах держави, стягнуто з  ОСОБА_6 витрати, понесені лікувальними закладами охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 на користь держави в особі: 
- Ратнівської селищної ради в розмірі 135 грн; 
- фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області в розмірі 2 199,40 грн; 
- управління охорони здоров`я Волинської обласної державної адміністрації в розмірі 354,86 грн.
Волинський апеляційний суд ухвалою від 30 листопада 2023 року вирок місцевого суду залишив без зміни.
Не погоджуючись з таким рішенням суду апеляційної інстанції, прокурор  ОСОБА_7 оскаржив його в касаційному порядку.
Проте 16 жовтня 2024 року до Верховного Суду надійшла заява прокурора ОСОБА_7 про відмову від касаційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позицію прокурора ОСОБА_5 , яка просила закрити касаційне провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора підлягає закриттю.
Відповідно до вимог статей 403, 432 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК)особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного розгляду. 
Прокурор ОСОБА_7 , який подав касаційну скаргу, таким правом скористався.
Статтею 432 КПК встановлено, що відмова від касаційної скарги, зміна і доповнення касаційної скарги під час касаційного провадження здійснюється згідно з положеннями ст. 403 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 403 КПК, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від скарги, суд своєю ухвалою закриває провадження.
Оскільки до касаційного розгляду було прийнято лише касаційну скаргу прокурора, а інші касаційні скарги відсутні, то колегія суддів вважає за необхідне прийняти відмову прокурора від касаційної скарги і закрити касаційне провадження.
Керуючись статтями 403, 432, 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора  ОСОБА_7 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_6 закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                            ОСОБА_3