УХВАЛА

06 листопада 2024 року
м. Київ
справа №380/6056/22
адміністративне провадження №К/990/39690/24
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Радишевської О.Р.,
суддів: Мацедонської В.Е., Смоковича М.І., 
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 у справі №380/6056/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення грошової допомоги, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у нездійсненні нарахування та не виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової грошової допомоги в розмірі 60858,00 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року позов задоволено частково:
- визнано протиправними бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня                      2010 року №889, з урахуванням раніше виплачених сум, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного від 20 вересня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року у справі №380/6056/22 на підставі частини другої статті 299 (Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
17 жовтня 2024 року через підсистему "Електронний суд" до Суду надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 у справі №380/6056/22.
Суддя Смокович М.І. з 04 листопада до 05 листопада 2024 року перебував у відпустці, відповідно до наказу від 29 жовтня 2024 року №2137/0/5-24.
Вирішення питання про відкриття касаційного провадження за цією скаргою вирішується після виходу судді ОСОБА_2 з відпустки.
Вирішуючи питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Судом встановлено таке.
Згідно з пунктами 3, 5 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються: судові рішення, що оскаржуються; вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник оскаржує ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного від 20 вересня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження. Водночас у прохальній частині касаційної скарги скаржник просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2024 року у справі №380/6056/22. 
Таким чином, скаржнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги із зазначенням судових рішень, які оскаржуються.
Крім того, скаржнику необхідно врахувати, що рішення суду першої інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку лише після його перегляду в апеляційному порядку.
Отже, скаржнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги із зазначенням судових рішень, які оскаржуються.
Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Скаржником до касаційної скарги документу про сплату судового збору не додано, водночас заявлено клопотання про відстрочення його сплати до ухвалення судового рішення за результатом розгляду цієї касаційної скарги.
Вирішуючи зазначене клопотання, Суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору є зокрема, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Отже, скаржник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства з питань звільнення від сплати судового збору, відстрочення, розстрочення його сплати чи зменшення його розміру.
Таким чином, підстави для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору відсутні.
Отже, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі та надати 
суду докази на підтвердження його сплати.
Також скаржнику слід мати на увазі, що відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення необхідно надіслати клопотання про його поновлення та відповідні докази, які б підтверджували поважність його пропуску. 
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до норм статей 169, 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції: нову редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, уточнивши її вимоги із зазначенням судових рішень, які оскаржуються; документ про сплату судового збору; у разі пропуску строку на касаційне оскарження подати до суду клопотання про його поновлення з наданням доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.
Керуючись статтями 169, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:
Відмовити військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 у справі №380/6056/22 залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:   Судді:	О.Р. Радишевська   В.Е. Мацедонська   М.І. Смокович