П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/6903/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Блонський В.К. 
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
18 грудня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу страхових виплат за період з 01.04.2022 по 30.04.2023;
- зобов`язати відповідача виплатити позивачу страхові виплати за період з 01.04.2022 по 30.04.2023 в сумі 149 678,87 грн.
Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що починаючи із 01.04.2022 позивачу було припинено нарахування страхових виплат на підставі п. 6 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на 02.04.2022) 23.05.2023 було взято на облік як ВПО, що підтверджується довідкою №6825-5002775921 від 23.05.2023. Того ж дня позивач звернувся до пенсійного фонду із заявою про поновлення страхових виплат. Починаючи із травня 2023 року позивач отримує страхові виплати.
16.11.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області із заявою про здійснення страхових виплат за період з 01.04.2022 по 30.04.2023.
Відповіддю №17475-16742/Л-03/8-2200/23 від 30.11.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що згідно з постановою КМУ №637 від 05.11.2014 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», призначення та продовження виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ №509 від 01.10.2014 - згідно з п. 15 постанови КМУ №365 від 08.06.2016 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» орган, що здійснює соціальні виплати, призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних ви плат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійс нює соціальні виплати та виплачуються на умовах окремого порядку, визна ченого КМУ. Неотримані страхові виплати за період з 01.04.2022 по 30.04.2023 будуть ви плачені на умовах окремого порядку, визначеного КМУ.
13.03.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив повідомити розмір страхових виплат, які йому не були виплачені за період з 01.04.2022 по 30.04.2023.
Відповіддю №6344-5152/Л-0378-2200/24 від 27.03.2024 відповідач повідомив, що розмір страхових виплат, які не виплачені за період з 01.04.2022 по 30.04.2023 становить 149678,87 грн. Відповідач відмовив у ви платі коштів та повідомив, що нестримані страхові виплати за вказаний період бу дуть виплачені на умовах окремого порядку, після прийняття цього порядку Кабі нетом Міністрів України.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, 01.01.2023 набув чинності Закон України від 23.09.1999 «Про загальнообов`яз кове державне соціальне страхування» у редакції Закону України від 21.09.2022 «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціа льне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).
Цей Закон (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.
В силу ч. 1 ст. 4 вказаного Закону, уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового, державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.
За приписами ч. 1 ст. 30 Закону, страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. 
У відповідності до ч. 1 ст. 41 Закону, страхові виплати здійснюються щомісяця у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку або за рішенням суду:
1) потерпілому з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.
2) особам, які мають право на страхові виплати у зв`язку із cмертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.
За умовами ч. 5 та 6 ст. 41 Закону, страхові виплати здійснюються протягом строку,  на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них.
Згідно з ч. 7 ст. 41 Закону, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхових виплат, з вини уповноваженого органу управління або його територіальних органів своєчасно не призначено або не виплачено суму страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку з підвищенням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст. 34 Закону України «Про оплату праці». 
З матеріалів справи встановлено, що згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 позивачу призначено пенсійні виплати довічно. Відповідач не заперечує того факту, що позивач має право на страхові виплати безстроково і, зокрема, мав право на страхові виплати у спірний період з 01.04.2022 по 30.04.2023, підтверджується листами від 30.11.2023 та від 27.03.2024. 
Частиною першою  статті 40 Закону № 1105-XIV  регламентовано, що здійснення страхових виплат і надання соціальних послуг припиняються:
1) якщо потерпілим є особа, якій оформлено документи для виїзду за кордон на постійне проживання/залишення на постійне проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;
3) якщо з`ясувалося, що страхові виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;
4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;
5) якщо потерпілий ухиляється від реабілітації у сфері охорони здоров`я чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;
6) у разі смерті отримувача страхових виплат;
7) у разі добровільної відмови від страхової виплати потерпілим або особами, які мають право на страхові виплати в разі смерті потерпілого;
8) в інших випадках, передбачених законом.
В листах від 30.11.2023 та від 27.03.2024 відповідач не повідомляє, яка саме з наведених вище обставин стала підставою для припинення позивачу страхових виплат.
Пунктом 1  постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», яка набрала чинності з 26 листопада 2014 року (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), установлено, що призначення та продовження виплати довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги (крім допомоги на проживання, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 “Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам” (Офіційний вісник України, 2022 р., № 26, ст. 1418) - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 р. № 709) та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття та Пенсійного фонду України внутрішньо переміщеним особам, крім осіб, зазначених в абзаці вісімнадцятому  пункту 2  Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 “Про облік внутрішньо переміщених осіб” (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312), - із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 р.  № 269  та від 20 березня 2022 р.  № 332, (далі - внутрішньо переміщені особи) здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується  довідкою, виданою згідно з зазначеним Порядком. Призначення, відновлення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) (далі - пенсії) внутрішньо переміщеним особам, у тому числі особам, які відмовились відповідно до  пункту 1  частини першої статті 12 Закону України “Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб” від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, здійснюються територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Виплата (продовження виплати) довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги (крім допомоги на проживання, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р.  № 332  “Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам” (Офіційний вісник України, 2022 р., № 26, ст. 1418) - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 р. № 709) та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати) та пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Виплата пенсій та соціальні виплати особам з інвалідністю I групи та іншим особам, які за висновком лікарсько-консультативної комісії не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, за їх письмовою заявою можуть здійснюватись акціонерним товариством “Укрпошта” з доставкою за фактичним місцем проживання/перебування таких осіб. Виплата (продовження виплати) пенсій та соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, зазначеним в абзаці вісімнадцятому  пункту 2  Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509, здійснюється у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року  № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам»  припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або територіальними органами Пенсійного фонду України згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України  від 08 червня 2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».
У разі коли строк (період) виплати соціальної виплати не закінчився на дату припинення її нарахування, після відновлення виплати внутрішньо переміщеній особі нараховується розмір соціальної виплати за той період, за який особа мала право на цю виплату.
Суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
08 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», яка набрала чинності 14 червня 2016 року, пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.
За змістом пункту 15 Порядку  орган, що здійснює соціальні виплати, призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Частиною першою статті 3 Закону № 1706-VII встановлено, що громадянин України за обставин, визначених у статті 1 цього Закону, має право на захист від примусового внутрішнього переміщення або примусового повернення на покинуте місце проживання, що враховується судом.
До жодного з указаних законів не внесено такої підстави для припинення соціальних виплат, як відсутність (скасування) довідки про взяття на облік позивача як внутрішньо переміщеної особи або відсутність особи за місцем її фактичного проживання/перебування як внутрішньо переміщеної особи.
Зважаючи на вказане, припинення з 01 квітня 2022 року виплати позивачу раніше призначеної щомісячної страхової виплати здійснено за відсутності підстав, передбачених частиною першою статті 46 Закону № 1105-ХIV, або підстав, передбачених іншим законом, а тому бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу щомісячних страхових виплат за період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2023 року, є протиправною.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі  №243/3505/16-ц дійшла висновку, що ненадання позивачем, який не є внутрішньо переміщеною особою, довідки про взяття його на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, не є підставою для невиплати позивачу страхових виплат.
У постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 243/8684/19-ц зазначено, що не є підставою для припинення страхових виплат особі ненадання їй довідки про взяття на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, та не звернення цієї особи до робочих груп Фонду на підконтрольній Україні території із заявою про подальше здійснення відповідних нарахувань.
Також, слід взяти до уваги той факт, що на час виникнення спірних правовідносин, окремого порядку, визначеного КМУ, щодо виплати сум соціальних ви плат, які не були проведені за минулий період, не було прийнято.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.