ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2024 року
м. Київ
справа № 141/55/17
провадження № 61-8514св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Оратівська селищна рада Вінницької області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 ,
третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - фермерське господарство «Животівка-ТВ»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги фермерського господарства «Животівка-ТВ» та ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду 
у складі колегії суддів: Оніщука В. В., Медвецького С. К., Копаничук С. Г., 
від 09 травня 2024 року, і виходив з такого.
Короткий зміст заявлених позовних вимог
1.           У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Оратівської селищної ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ФГ «Животівка-ТВ», про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки.
2.           Свої вимоги ОСОБА_1 , мотивував тим, що рішенням від 11 серпня 
2016 року позачергової 8 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області «Про дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та експертно-грошової оцінки землі» надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування комплексу будівель та споруд (із земель комерційного використання) орієнтовною площею 0,40 га по 
АДРЕСА_1 у власність шляхом викупу та виготовлення експертно-грошової оцінки землі. Крім того, відповідно до пункту 2 рішення вирішено рекомендувати ОСОБА_2 замовити в землевпорядній організації, що має ліцензію на проведення землевпорядних робіт, розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для обслуговування комплексу будівель та споруд шляхом викупу та виготовлення експертно-грошової оцінки землі.
3.           Позивач вважав, що зазначене рішення є незаконним, порушує його права та підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування комплексу будівель та споруд. Разом з тим придбання земельної ділянки, яка не входить в територію, необхідну для обслуговування комплексу будівель та споруд, в порушення норм статті 134 ЗК України, не було проведено на конкурентних засадах (земельних торгах).
4.           Заява ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу та про дозвіл на виготовлення експертно-грошової оцінки землі для обслуговування комплексу будівель та споруд по АДРЕСА_1 з документами, що підтверджують право власності на нерухоме майно, подані до Оратівської селищної ради 18 серпня 2016 року і цього ж числа вказана заява та подані документи розглянуті на позачерговій сесії ради.
5.           Рішенням від 10 листопада 2016 року 14 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» ОСОБА_2 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за рахунок земель житлової та громадської забудови кадастровий номер 05233155000:01:008:0316, площею 0,4400 га по 
АДРЕСА_1 .
6.           Відповідно до листа Оратівського селищного голови від 10 січня 2017 року за № 18 заява ОСОБА_2 та проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу надійшли 18 жовтня 2016 року. Відповідно до описової частини рішення воно прийняте на підставі заяви ОСОБА_2 
від 18 жовтня 2016 року та проєкту землеустрою. Таким чином позивач вважав, що порушено вимоги частин першої, четвертої, десятої статті 47 Закону         України «Про місцеве самоврядування», оскільки рішення мало прийматися, в тому числі, і на підставі висновків та рекомендацій постійної комісії ради, а також проєкту рішення.
7.            ОСОБА_1 посилався на те, що відповідно до договору від 07 жовтня 2010 року, укладеного ним з Оратівською селищною радою, він орендує земельну ділянку площею 0,0249 га, яка межує із земельною ділянкою, щодо якої вирішено питання про її продаж ОСОБА_2 , проте з ним, як із суміжним землекористувачем, не було проведено узгодження меж земельних ділянок, межові знаки для закріплення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не виставлені, чим на його думку порушено вимоги розділу 3 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та закріплення межовими знаками.
8.           Разом з тим Оратівська селищна рада, вирішуючи позитивно питання на користь ОСОБА_2 , знала, що для використання суміжної земельної ділянки позивачем необхідний під`їзд, який можливо здійснювати виключно через земельну ділянку, яка прилягає до земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомості, що належить ОСОБА_2 , а  також про існування спору між сторонами.
9.           Також рішенням 14 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради 
від 10 листопада 2016 року «Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ОСОБА_2 
по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» затверджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,4400 га, оціночною вартістю 242 039 грн.
10.        Відповідно до листа Оратівського селищного голови від 18 січня 2017 року за № 35 питання затвердження звіту про експертну оцінку відповідною комісією Оратівської селищної ради не документувалося, тобто не розглядалося. Крім того, згідно з описовою частиною рішення, воно прийняте на підставі заяви                  ОСОБА_2 від 18 жовтня 2016 року. Отже позивач вважав, що відповідачем порушено вимоги частин першої, четвертої, десятої  статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування», оскільки рішення мало б прийматись, в тому числі і на підставі висновків та рекомендацій постійної комісії ради, а також проєкту рішення. Крім того, оскаржуване рішення прийнято в порушення вимог пункту 2 частини першої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки проєкт рішення не розроблявся та не оприлюднювався.
11.        Позивач вважав рішення необґрунтованим, оскільки відсутні будь-які підтверджуючі документи, що ОСОБА_2 має у власності нерухомість, яка розташована на площі 0,44 га, доказів, що вказаний розмір земельної ділянки потрібен для обслуговування нерухомості, що належить ОСОБА_2 , чи що вказана земельна ділянка площею 0,44 га, перебуває у користуванні             ОСОБА_2 .
12.        10 листопада 2016 року рішенням 14 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради «Про продаж земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться в користуванні у 
ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 » вирішено продати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,4400 га, на якій розміщений комплекс будівель та споруд, що належить ОСОБА_2 на праві власності, за 242 039, 00 грн. Цим же рішенням затверджено ціну продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,4400 га по 
АДРЕСА_1 загальною вартістю 242 039, 00 грн у розрахунку за 1 кв. м земельної ділянки 55,01 грн. Вказане рішення позивач також вважає незаконним, оскільки воно порушує його права та інтереси.
13.        Посилаючись на викладене, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд:
- визнати незаконним та скасувати рішення 8 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради Вінницької області від 11 серпня 2016 року «Про дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та експертно-грошової оцінки землі»;
- визнати незаконним та скасувати рішення 14 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради Вінницької області від 10 листопада 2016 року «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі»;
- визнати незаконним та скасувати рішення 14 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради Вінницької області від 10 листопада 2016 року «Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що знаходиться в користуванні у ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі»;
- визнати незаконним та скасувати рішення 14 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради від 10 листопада 2016 року «Про продаж земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 »;
- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,44 га, кадастровий номер 0523155000:01:008:0316, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 28 грудня 2016 року між Оратівською селищною радою Вінницької області та ОСОБА_2 , посвідчений в. о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори 
Манус В. В. за реєстровим номером 1061.
14.        ФГ «Животівка-ТВ» вступило у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, пред`явивши позовні вимоги до відповідача про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_2 
15.        ФГ «Животівка-ТВ» вказувало, що правовий зв`язок між позовними вимогами ОСОБА_1 та позовними вимогами ФГ «Животівка-ТВ» до одного і того ж відповідача - Оратівської селищної ради полягає у незаконності рішення 14 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області від 10 листопада 2016 року «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 шляхом викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» та рішення «Про продаж земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_2 , по АДРЕСА_1 ». А також є похідним від зазначених рішень вчинений двосторонній правочин договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 
0,4400 га, кадастровий номер - 0523155000:01:008:0316, укладений 28 грудня 2016 року між продавцем Оратівською селищною радою Оратівського району Вінницької області та покупцем ОСОБА_2 , посвідчений в. о. державного нотаріуса Оратівської держаної нотаріальної контори Манус В. В. за реєстровим номером 1061 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1118887205231).
16.        Позовна заява ФГ «Животівка-ТВ» мотивована тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2016 року, посвідченого 
Лукашенком В. Б., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, реєстр № 882, ФГ «Животівка-ТВ» є власником об`єкту незавершеного будівництва державної власності - районної котельні разом із земельною ділянкою загальною площею 0,1000 гектарів, розташованих по АДРЕСА_1 .
17.        Вказане приміщення та земельна ділянка, а також приміщення гаража, належне ОСОБА_1 , розташовані поруч.
18.        Для проходу, під`їзду до приміщення та його обслуговування використовувався вже існуючий під`їзд первинного власника майнового комплексу Оратівської районної спілки споживчих товариств з АДРЕСА_2 .
19.        Після прийняття Оратівською селищною радою оскаржуваних рішень та продажу земельної ділянки ОСОБА_2 останній обмежив прохід та проїзд до приміщення ФГ «Животівка-ТВ» шляхом встановлення бетонної огорожі (паркану) на території комплексу та закрив навісним замком ворота для спільного проїзду.
20.        ФГ «Животівка-ТВ» зазначало, що межі земельної ділянки, яка продавалася ОСОБА_2 не погоджувало, межові знаки на зберігання не передавалися та не пропонувалося підписати відповідний акт, незважаючи на те, що господарство з жовтня 2016 року було власником суміжної земельної ділянки, про що відповідачу достовірно було відомо.
21.        На підставі зазначеного ФГ «Животівка-ТВ» просило:
- визнати незаконним та скасувати рішення 14 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області від 10 листопада 
2016 року «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 шляхом викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» та «Про продаж земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться в користуванні у ОСОБА_2 , по АДРЕСА_1 »;
- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,4400 га, кадастровий номер 0523155000:01:008:0316, укладений                           28 грудня 2016 року між Оратівською селищною радою Оратівського району Вінницької області та ОСОБА_2 , посвідчений в.о. державного нотаріуса Оратівської держаної нотаріальної контори Манус В. В. за реєстровим номером 1061 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1118887205231).
Основний зміст та мотиви рішення суду першої інстанції
22.        Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 29 січня 
2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 та позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ФГ «Животівка-ТВ» задоволено. 
23.        Визнано незаконним та скасовано рішення 8 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради Вінницької області від 11 серпня 2016 року «Про дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та експертно-грошової оцінки землі ОСОБА_2 ». 
24.        Визнано незаконним та скасовано рішення 14 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради Вінницької області від 10 листопада 2016 року «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 шляхом викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі». 
25.        Визнано незаконним та скасовано рішення 14 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради Вінницької області від 10 листопада 2016 року «Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі». 
26.        Визнано незаконним та скасовано рішення 14 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради від 10 листопада 2016 року «Про продаж земельної ділянки 
у власність для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться в користуванні у ОСОБА_2 по 
АДРЕСА_1 ». 
27.        Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,44 га, кадастровий номер 0523155000:01:008:0316, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 
28 грудня 2016 року між продавцем - Оратівською селищною радою Вінницької області та покупцем - ОСОБА_2 , посвідчений в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Манус В. В. за реєстровим номером 1061, реєстраційний номер об`єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1118887205231.
28.        Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскаржувані рішення Оратівської селищної ради були прийняті з порушенням чинного земельного законодавства, оскільки межі земельних ділянок не були погоджені із суміжними користувачами. Рішення Оратівського районного суду Вінницької області 
від 30 червня 2016 року, на підставі якого ОСОБА_2 набув права власності на будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_1 , було скасовано рішенням Вінницького апеляційного суду Вінницької області 
від 27 травня 2017 року з ухваленням нового судового рішення, яким                           ОСОБА_2 відмовлено у визнанні за ним права власності на споруди та будівлі за вказаною вище адресою, що ставить під сумнів законність оскаржуваних рішень Оратівської селищної ради та самого договору купівлі-продажу земельної ділянки.
29.        Крім того відповідно до висновку проведеної земельно-технічної експертизи розмір земельної ділянки, необхідний для обслуговування будівель хлібзаводу «А, а1, а2», водонапірної башти, розташованих по АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 , має становити 0,2312 га, а саме: земельна ділянка НОМЕР_1 площею 0,028 га для обслуговування хлібзаводу                            «А, а1, а2», земельна ділянка площею 0,028 га для обслуговування водонапірної башти «1», артезіанської сведловини «21». До того ж з висновків цієї ж експертизи вбачається необхідність облаштування проїзду до будівель «Б, б, б2», належних позивачу, за рахунок земель, проданих ОСОБА_2 .
30.        Враховуючи наявність підстав для визнання незаконними та скасування рішень Оратівської селищної ради, які були підставою для продажу ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,4400 га, кадастровий № 0523155000:01:008:0316, договір купівлі-продажу, укладений 28 грудня 2016 року між продавцем - Оратівською селищною радою Вінницької області та покупцем - ОСОБА_2 , слід визнати недійсним.
Основний зміст та мотиви постанови суду апеляційної інстанції
31.        Постановою Вінницького апеляційного суду від 09 травня 2024 року апеляційну скаргуОСОБА_2 задоволено. Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 29 січня 2024 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ФГ «Животівка-ТВ» відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
32.        Постанова апеляційного суду мотивована тим, що у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна з них. ОСОБА_3 відповідачем по справі визначив лише Оратівську селищну раду, натомість ОСОБА_2 був залучений до участі у справі за власною заявою як особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Оскільки позивач пред`явив позов лише до однієї сторони договору, а інша сторона договору є третьою особою, то висновок суду першої інстанції про задоволення позову є помилковим. За сформованого                    ОСОБА_1 та ФГ «Животівка-ТВ» складу учасників відсутні підстави для задоволення позову внаслідок неналежного складу відповідачів.
Узагальнені доводи касаційної скарги
33.        08 червня 2024 року ФГ «Животівка-ТВ» та ОСОБА_1 звернулися до Верховного Суду з касаційними скаргами, в яких просять скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від09 травня 2024 року та залишити в силі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 29 січня 2024 року.
34.        Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду заявники зазначають неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 401/2400/16, від 17 жовтня 2018 року у справі №380/624/16-ц, від 20 листопада 2018 року
у справі № 911/44/17, від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц,
у постановах Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 472/1286/17-ц, від 04 грудня 2019 року у справі № 766/8113/17, від 07 жовтня 2020 року
у справі № 826/25472/15, від 11 листопада 2020 року у справі № 472/1282/17,
від 21 лютого 2024 року у справі № 128/2118/21 (пункт 1 частини другої               статті 389 ЦПК України), а також вказує, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
35.        У касаційних скаргах, доводи яких є подібними, заявники вказують, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися у порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.  
36.        Заявники стверджують, щосуд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що позовні вимоги стосуються рішення селищної ради, а остання вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу є похідною. Тому висновок апеляційного суду про те, що позов пред`явлено лише про визнання недійсними договору купівлі-продажу і через незалучення в якості відповідача ОСОБА_2 слід відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі є неправильним.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
37.        Ухвалами Верховного Суду від 20 червня та 09 липня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 141/55/17.
38.        Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада2024 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
39.        У поданому відзиві на касаційну скаргу представник ОСОБА_2 - 
ОСОБА_4 посилається на те, що оскаржена постанова апеляційного суду підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення. Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків апеляційного суду про відмову у задоволенні позовних вимог. У справі, що переглядається, сторонами оскаржуваного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 грудня 
2016 року є Оратівська селищна рада та ОСОБА_2 , а рішення Оратівської селищної ради, які оскаржуються у цій справі, фактично передували та являються підставою для укладення оспореного договору купівлі-продажу, і безпосередньо стосуються прав та інтересів ОСОБА_2 .

Фактичні обставини справи, встановлені судами
40.        23 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу приміщення гаражу площею 57,10 кв. м за адресою: 
АДРЕСА_1 .
41.        07 жовтня 2010 року між ОСОБА_1 та Оратівською селищною радою укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,249 га по                       АДРЕСА_1 строком на 10 років.
42.         ОСОБА_2 на підставі рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 30 червня 2016 року набув у власність 90/100 часток комплексу будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 та після набуття права власності на вказані об`єкти нерухомості він ініціював перед Оратівською селищною радою питання про продаж йому земельної ділянки для обслуговування цих об`єктів нерухомості.
43.        За заявою ОСОБА_2 від 11 серпня 2016 року на позачерговій                              8 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради було прийнято рішення «Про дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та експертно - грошової оцінки землі», відповідно до якого ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування належного йому нерухомого майна, орієнтовною площею 0,440 га та рекомендовано розробити проєкт землеустрою та провести експертно-грошову оцінку цієї земельної ділянки.
44.        19 жовтня 2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України та ФГ «Животівка-ТВ» було укладено договір купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва державної власності - районної котельні, разом із земельною ділянкою площею 0,100 га, що розташовані по 
АДРЕСА_3 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 
Лукашенко В. Б.
45.        10 листопада 2016 року на 14 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради було затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за рахунок земель житлової та громадської забудови кадастровий номер 05233155000:01:008:0316 площею 0,4400 га по АДРЕСА_1 .
46.        Рішенням 14 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради від 10 листопада 2016 року «Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що знаходиться в користуванні у ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» затверджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,4400 га, оціночною вартістю 242 039 грн.
47.        10 листопада 2016 року на 14 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради було прийнято рішення про продаж ОСОБА_2 у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 0,4400 га, на якій розміщений комплекс будівель та споруд, що належить ОСОБА_2 на праві власності згідно з відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 серпня 2016 року № 65626397 за 242 039 грн. Затверджено ціну продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,4400 га по АДРЕСА_1 загальною вартістю 
242 039 грн у розрахунку за 1 кв. м земельної ділянки 55, 01 грн.
48.        28 грудня 2016 року між Оратівською селищною радою та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, який посвідчено в.о. державного нотаріуса Оратівської держаної нотаріальної контори Манус В. В. за реєстровим номером 1061 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1118887205231).
49.        Сторонами не заперечується, що належні їм земельні ділянки є суміжними.
50.        Також встановлено, що рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 30 червня 2016 року у справі № 141/635/16-ц у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про встановлення факту укладення договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно, на підставі якого ОСОБА_2 набув право власності на будівлі і споруди за адресою:              АДРЕСА_1 , було скасовано рішенням Вінницького апеляційного суду від 26 травня 2017 року та ухвалено нове судове рішення, яким ОСОБА_2 відмовлено у визнанні за ним права на споруди та будівлі за вказаною вище адресою.
51.        Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що вирішуючи спір, суд першої інстанції належним чином не встановив хто являється власником спірного майна і не перевірив чи являється ОСОБА_6 належним відповідачем у справі. Також матеріалами справи № 141/635/16-ц встановлено, що ОСОБА_1 є власником 10/100 частки комплексу будівель та споруд, що розташовані по АДРЕСА_4 , тобто спірний комплекс належав ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності. 
52.        Згідно з висновками земельно-технічної експертизи Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 14 квітня 
2021 року № 19/102/24-6909, розмір земельної ділянки, необхідний для обслуговування будівель хлібзаводу «А,а1,а2», водонапірної башти, розташованої по АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 , має становити 0,2312 га, а саме, земельна ділянка площею 0,028 га для обслуговування хлібзаводу «А,а1,а2», земельна ділянка площею 0,028 га для обслуговування водонапірної башти «1» артезіанської скважини «21». Визначено необхідність облаштування проїзду до будівель « Б, б, б2», належних позивачу, за рахунок земель, проданих ОСОБА_2 .
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
53.        Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
54.        Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
55.        Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
56.        Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
57.        Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
58.        Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
59.        Відповідно до частин другої та третьої статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
60.        Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК України).
61.        Згідно зі статтями 122 і 123 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
62.        Пунктом «а» частини першої статті 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.
63.        Згідно зі статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин.
64.        Передача земельних ділянок у власність відбувається шляхом прийняття уповноваженим органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядуваннярішення на підставі проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (статті 118 ЗК України).
65.        Особа, зацікавлена в одержанні у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проєктом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу, який має повноваження на передання у власність таких земельних ділянок.
66.        Цей орган у межах його повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
67.        Уповноважений орган у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у власність.
68.        Отже, набуття права власності на земельну ділянку відбувається поетапно: від отримання на розробку проекту землеустрою дозволу, який оформлюється відповідним рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, до затвердження такого проекту цим органом і передання ним земельної ділянки у власність.
69.        Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оскаржуватися на предмет його законності, а вимоги про визнання такого рішення незаконним - розглядатися за правилами цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації цього рішення у фізичної чи юридичної особи виникло цивільне право, і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним  може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду за правилами цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на земельну ділянку), що виникло внаслідок і після реалізації відповідного рішення суб`єкта владних повноважень (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постановах від 24 квітня 2018 року у справі № 401/2400/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі 
№ 911/44/17).
70.        Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
71.        Згідно зі статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. 
72.        Для державної реєстрації права власності на земельну ділянку, відповідне право на яку набувається шляхом її передання із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передання земельної ділянки у власність                    (пункт 47 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127).
73.        Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - ФГ «Животівка-ТВ» просили визнати незаконними та скасувати рішення Оратівської селищної ради про надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проєкту землеустрою, про затвердження ОСОБА_2 проєкту землеустрою, про затвердження звіту про експертну оцінку земельної ділянки, про продаж земельної ділянки ОСОБА_2 , а також визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений на підставі вказаних рішень між органом місцевого самоврядування та 
ОСОБА_2 .
74.        Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
75.        Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
76.        Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
77.        Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
78.        За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).
79.        Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
80.        За приписами частин першої, третьої, четвертої статті 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.
81.        Процесуальне становище третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, є відмінним від процесуального становища відповідача. Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, розглядаючи спір між сторонами, оскільки відповідно до частини першої статті 53 ЦПК така особа вступає у справу або залучається до участі у справі на стороні позивача або відповідача у разі, коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.
82.        Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 766/8113/17 (провадження № 61-464св18), від 29 червня 2022 року у справі №753/7478/18 (провадження № 61-21042св21), від 23 листопада 2022 року у справі 
№ 201/2760/20 (провадження №  61-5633св22), від 07 лютого 2024 року у справі № 461/10495/21 (провадження № 61-12629св22).
83.        Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі            № 761/23904/19, від 20 січня 2021 року у справі 203/2/19).
84.        Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
85.        Як встановлено судами, ОСОБА_1 та ФГ «Животівка-ТВ» оспорили законність набуття ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку.
86.        Водночас, ОСОБА_3 відповідачем по справі визначив лише Оратівську селищну раду, яка приймала відповідні рішення щодо розпорядження земельною ділянкою, натомість ОСОБА_2 був залучений до участі у справі за власною заявою як особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. 
ОСОБА_3 і ФГ «Животівка-ТВ» клопотання про залучення ОСОБА_2 співвідповідачем не заявляли.
87.        Отже ОСОБА_2 брав участь у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, однак процесуальне становище третьої особи є відмінним від процесуального становища відповідача. Суд не має права вирішувати питання щодо визнання, зміни чи припинення прав та обов`язків третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, розглядаючи спір між сторонами, оскільки відповідно до частини першої статті 53 ЦПК України така особа вступає у справу або залучається до участі у справі на стороні позивача або відповідача у разі, коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. 
88.        Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 766/8113/17, 
від 29 червня 2022 року у справі №753/7478/18, від 23 листопада 2022 року 
у справі № 201/2760/20, від 07 лютого 2024 року у справі № 461/10495/21, 
від 29 серпня 2024 року у справі № 127/11246/21 (провадження № 61-9807св24).
89.        Встановивши, що позовні вимоги щодо визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, стосуються права власності ОСОБА_2 і не можуть бути розглянуті судом і вирішені у спорі позивача з третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог через неналежний склад відповідачів.
90.         Разом з тим ОСОБА_1 та ФГ «Животівка-ТВ» не позбавлені права заявити відповідні вимоги, які підлягають вирішенню по суті за належного складу учасників справи.
91.        Колегія суддів, надаючи оцінку судовому рішенню апеляційного суду на предмет його законності у межах доводів касаційної скарги, погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, оскільки апеляційний суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права, дійшов цілком обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
92.        Висновки суду апеляційної інстанції, з урахуванням неналежного суб`єктного складу у справі, не суперечать висновкам Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду, на які заявники послалися в обґрунтування доводів касаційних скарг.
93.        Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суд
ПОСТАНОВИВ:
1.            Касаційні скарги фермерського господарства «Животівка-ТВ» та ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.            Постанову Вінницького апеляційного суду від 09 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий | Є. В. Синельников
Судді | О. В. Білоконь          О. М. Осіян           Н. Ю. Сакара
| В. В. Шипович