П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
———————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 р.	м. Одеса	Справа № 947/19551/24	
Перша інстанція: суддя Петренко В.С.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Турецької І.О.,
          Шеметенко Л.П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на рішення Київського районного суду м.Одеси від 17 жовтня 2024р. по справі за адміністративним позовом громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
В С Т А Н О В И Л А:
У червні 2024р. громадянин Республіки Індія ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), в якому просив визнати протиправною та скасувати Постанову №000906 від 13.05.2024р., винесену державним інспектором з охорони природного навколишнього середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Бондаревським Костянтином Борисовичем, про накладення адміністративного стягнення на громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 за  ст.59-1 КУпАП  у розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 за  ст.59-1 КУпАП  на підставі ч.1  ст.247 КУпАП  у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки з судна «GRIFFIN T», IMO 9390537, прапор Барбадосу, зареєстрований власник  компанія OCEANPALMCORP (далі  «судно») стався витік пальмової олії, проте жодних речовин 13.05.2024р. з судна скинуто не було, відповідач не довів належними та допустимими доказами факт засмічення і забруднення акваторії Південної філії ДП «АМПУ» внаслідок скидів з судна, вини позивача у скиданні пальмової олії з судна, а також причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача та відповідними наслідками. Крім того, позивач посилається на те, що йому рідною або принаймні зрозумілою для нього мовою права, зміст протоколу та постанови, зміст  ст.59-1 КУпАП  не роз`яснювалися, а також на порушення інших прав, передбачених  ст.268 КУпАП. 
Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 17 жовтня 2024р. адміністративний позов задоволено.
Постанову державного інспектора з охорони природного навколишнього середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Бондаревського Костянтина Борисовича №000906 від 13.05.2024 року про накладення адміністративного стягнення на громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 за  ст.59-1 КУпАП  у розмірі 1190грн.  - скасовано.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за  ст.59-1 КУпАП -  закрито на підставі ч.1  ст.247 КУпАП  у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. 
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення скарги, скасування рішення суду та прийняття по справі нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступних підстав.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1  ст.59-1 КУпАП, а також наявності численних порушень порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, порушення прав позивача, що призвели до неможливості прийняти законну, обґрунтовану та справедливу постанову. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав їх задоволення у повному обсязі.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, виходячи з наступного.
За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судова колегія вважає, що вказані порушення норм процесуального та матеріального права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.
Так, апеляційним судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13.05.2024р. в межах акваторії морського порту «Південний» у районі причалу №4 Південної філії ДП «АНПУ» по вул.Береговій, 11, в м.Южне Одеської області під час швартування судна «GRIFFIN T» ІМО 9390537 під прапором Барбадосу (судновласник «OCEAN PALM CORP») відбулося забруднення внутрішніх вод України пальмовою олією.
За результатами операції з ліквідації розливу працівниками Південної філії ДП «АМПУ» було зібрано забруднюючу речовину у 64 металеві ємності (бочки) загальною масою брутто 8450,5кг., масою нетто 7202,5кг.
За вказаним фактом головним спеціалістом відділу державного нагляду (контролю) морського середовища Одеської області державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Бондаревським К.Б. 13.05.2024р. стосовно капітана судна «GRIFFIN T» ІМО 9390537 Sushil Kumar Dubey складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.59-1 КУпАП.
В той же день, 13.05.2024р. головним спеціалістом відділу державного нагляду (контролю) морського середовища Одеської області державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Бондаревським К.Б. винесено постанову, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.59-1 КУпАП та накладено на нього адміністративний штраф у розмірі 1190грн., який сплачено правопорушником у повному обсязі.
13.05.2024р., 14.05.2024р., 16.05.2024р. в межах Порядку взаємодії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Державної екологічної інспекції із забезпеченням дотримання законодавства про охорону навколишнього природного середовища у разі виявлення випадків скидання суднами (плавзасобами) забруднюючих речовин у межах акваторії морського порту затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019р. №670, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) спільно з представниками Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, а також ПФ ДП «АМПУ» здійснено огляд місця заподіяння шкоди та ємностей під час збирання забруднюючої речовини (пальмової олії) з акваторії порту Південний» у районі причалу №4 ПФ ДП «АМПУ», м.Южне, за результатами якого встановлено факт забруднення Аджалицького лиману пальмовою олією із судна «GRIFFIN T», ІМО 9390537, прапор BARBADOS, судновласник OCEAN PALM CORP.
Позивач, не погоджуючись із вищевказаною постановою та вважаючи її протиправною, звернувся в суд із даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваної постанови, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її незаконність та скасування, судова колегія виходить з наступного.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, судова колегія виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В апеляційній скарзі, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не досліджувалось питання дотримання позивачем строку звернення до суду та не надано належної оцінки цьому питанню. 
Так, відповідно до вимог ч.1 ст.122КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом або іншими Законами.
Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності регулюються ст.286 КАС України.
Приписами ч.2 цієї статті визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Таким чином, законодавець визначив десятиденний строк з дня винесення відповідного рішення звернення до суду з адміністративним позовом.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13.05.2024р. державним інспектором з охороно навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Бондаревським К.Б. 13.05.2024р. стосовно капітана судна «GRIFFIN T» ІМО 9390537 Sushil Kumar Dubey складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.59-1 КУпАП.
У протоколі міститься відмітка, що капітану судна «GRIFFIN T» Sushil Kumar Dubey роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема: надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання при розгляді справи, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.
Те, що капітан судна «GRIFFIN T» Sushil Kumar Dubey, ознайомився зі змістом протоколу №000906, та те, що йому було повно та вичерпно роз`яснено його права, передбачені ст.268 ККпАП підтверджується власним підписом Sushil Kumar Dubey та печаткою капітана судна «GRIFFIN T» (ІМО 9390537).
Разом з тим, 13.05.2024р. Sushil Kumar Dubey було надано пояснення до протоколу №000906, на окремому аркуші за фактом події із розливом забруднюючої речовини (пальмової олії) в акваторії порту, судна «GRIFFIN T» (ІМО 9390537).
Згідно зазначених пояснень (за перекладом-Заява старшого помічника капітана), 13.05.2024р. було пошкоджено прокладку на газовій лінії, і нафта (олія) розлилась в море та на палубу. Судно і власник беруть на себе відповідальність за це і готові покрити всі витрати та збитки. Підпис старшого помічника капітана, підпис капітана судна «GRIFFIN T» (ІМО 9390537).
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що саме з 13.05.2024р., капітану судна «GRIFFIN T» Sushil Kumar Dubey, стало відомо про обставини події за фактом вчинення інкримінованого правопорушення, а саме забруднення територіальних та внутрішніх морських вод України внаслідок скиду із судна «GRIFFIN T» (ІМО 9390537) в акваторію Південної філії ДП «АМПУ» пальмової олії.
В подальшому після отримання вказаних пояснень, враховуючи визнання вини та за відсутності будь-яких клопотань чи заяв, 13.05.2024р. головним спеціалістом відділу державного нагляду (контролю) морського середовища Одеської області державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Бондаревським К.Б. винесено постанову, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.59-1 КУпАП та накладено на нього адміністративний штраф у розмірі 1190грн.
Судовою колегією встановлено, що за дорученням Sushil Kumar Dubey морським агентом ТОВ «Одемара» ОСОБА_2 сплачено суму штрафу згідно постанови №000906 від 13.05.2024р. у повному обсязі.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що твердження представника позивача про необізнаність останнього про зміст протоколу та постанови, спростовуються відміткою капітана судна GRIFFIN T» Sushil Kumar Dubey у протоколі про те, що він 13.05.2024р., ознайомився зі змістом протоколу №000906, йому було повно та вичерпно роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, що було засвідчено власним підписом позивача та печаткою капітана судна «GRIFFIN T» (ІМО 9390537), а також наданими письмовими поясненнями за фактом події із розливом речовини (пальмової олії) в акваторії порту, із судна «GRIFFIN T».
Підсумовуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що позивач мав реальну можливість звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, які на його думку були порушені, без пропуску строку звернення до адміністративного суду.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження по справі, дані обставини справи не дослідив, належної оцінки їм не дав, та помилково вважав пропущений строк для звернення до суду. 
Щодо доводів апелянта про помилковість висновку суду першої інстанції щодо порушення Інспекцією процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що виразилось у не ознайомленні позивача із матеріалами справи, порушенні права на виступ рідною мовою і користування послугами перекладача, судова колегія виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.256 КУпАП у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
З тексту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що порушнику роз`яснені права відповідно до  ст.63 Конституції України  та суть правопорушення згідно  ст.268 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис.
Водночас, позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження викладених доводів, зокрема, не надано доказів того, що позивач звертався до відповідача з клопотаннями щодо ознайомлення з матеріалами справи та щодо забезпечення ефективного захисту під час з`ясування фактичних обставин, зокрема залучення перекладача.
При цьому, наявна на другій сторінці постанови відмітка свідчить про те, що позивач розумів порядок і час розгляду справи про адміністративне правопорушення та виклав свої міркування з приводу розгляду справи.
Таким чином, позивачем не доведено обставин допущення державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Бондаревським К.Б порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке є підставою для визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи, що Sushil Kumar Dubey підписав протокол про адміністративне правопорушення від 13.05.2024р. № 000293, не скористався своїм правом на відмову від його підписання, подання письмових зауважень до нього, зокрема в частині дати та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, подання клопотання про залучення перекладача та відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, судова колегія приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції про порушення прав позивача, які виразилися у порушенні Інспекцією процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, не відповідають обставинам справи.
Щодо доводів апелянта про помилковість висновку суду першої інстанції про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, визначеного ст.59-1 КУПАП, судова колегія виходить з наступного.
Контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів полягає в забезпеченні додержання усіма юридичними та фізичними особами вимог водного законодавства (ст.18 Водного Кодексу України).
Приписами ст.100 Водного кодексу України встановлено, що підприємствам, установам, організаціям і громадянам забороняється забруднювати, засмічувати поверхні водозборів, льодового покриву водойм, водотоків, а також морів, їх заток і лиманів виробничими, побутовими та іншими відходами, сміттям, нафтовими, хімічними та іншими забруднюючими речовинами.
Статтею 101 Водного кодексу України визначено, що власники засобів водного транспорту, трубопроводів, плавучих та інших споруд на водних об`єктах, а також інші юридичні та фізичні особи зобов`язані забезпечувати охорону вод від забруднення і засмічення внаслідок втрат мастила, пального, хімічних, нафтових та інших забруднюючих речовин.
Положеннями ст.102 Водного кодексу України встановлено, що у внутрішні морські води та територіальне море забороняється скидати з суден і плавучих засобів, платформ та інших морських споруд і повітряних суден хімічні, радіоактивні та інші шкідливі речовини, а також радіоактивні або інші відходи, матеріали, предмети та сміття, які можуть спричинити забруднення моря.
Відповідно до п.4 Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря України від забруднення та засмічення, затверджених постановою КМУ від 29.12.1996р. №269 (далі Правила №269) заборонено скидання із суден у внутрішні морські води та територіальне море України: вантажів, які перевозяться навалом, насипом чи у зрідженому стані; твердих забруднюючих речовин (відходів); вод, які містять забруднюючі речовини, зазначені в додатку 1 до цих Правил, крім вод після охолодження суднових механізмів, стічних вод, скидання яких здійснюється згідно з пунктом 5 цих Правил.
За статтею 110 Водного кодексу України, порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.
Відповідно до ч.3  ст.67 Водного Кодексу України, скидання з суден нафти, нафтовмісних сумішей, шкідливих рідких речовин, вантажних та експлуатаційних відходів і сміття (крім харчових відходів) у виключній (морській) економічній зоні України, територіальному морі, на інших водних шляхах загального користування забороняється. Скидання чистого водяного баласту з суден здійснюється відповідно до міжнародних договорів України та правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення. Скидання чистого водяного баласту на внутрішніх водних шляхах забороняється.
Відповідно до ч.4  ст.67 Водного Кодексу України, скидання з суден харчових відходів здійснюється з дотриманням вимог Міжнародної конвенції по запобіганню забрудненню з суден 1973 року, зміненої Протоколом 1978 року до неї.
Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у забруднення та засмічення вод.
У відповідності до ч.1 ст.304 КТМ України, власник судна відповідає за шкоду від забруднення, заподіяну внаслідок витоку з його судна або скиду з нього нафти чи інших речовин, шкідливих для здоров`я людей або живих ресурсів моря (далі  забруднюючі речовини), за винятком випадків, передбачених ст.306  цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КТМ України, відповідальність власника судна місткістю не більше 5000 одиниць за шкоду від забруднення внаслідок витоку або скиду забруднюючих речовин з його судна обмежується відносно однієї події або декількох подій, викликаних однією і тією ж причиною, загальною сумою три мільйони розрахункових одиниць, а для судна, місткість якого перевищує зазначену вище, додається 420 розрахункових одиниць за кожну наступну одиницю місткості.
  Слід відзначити, що ч.2 ст.304 КТМ України визначено, що шкода від забруднення - це шкода, заподіяна за межами судна забруднюючими речовинами морському середовищу, узбережжю або будь-яким іншим об`єктам (суднам, рибопромисловим знаряддям тощо). Вона включає також вартість розумних заходів, вжитих будь-якою особою після події, що могла спричинити або спричинила витік чи скид забруднюючих речовин, для відвернення або зменшення шкоди від забруднення, а також збитки, заподіяні внаслідок вжиття таких заходів.
Положеннями  ст.68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища»  встановлено, зокрема, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
Таким чином, положеннями  ст.304 Кодексу торговельного мореплавства України  визначено, що шкодою є забруднення, заподіяне внаслідок витоку з судна або скиду з нього нафти чи інших речовин, шкідливих для здоров`я людей або живих ресурсів моря.
Частиною 1  ст.59-1 КУпАП  передбачено, що забруднення і засмічення територіальних і внутрішніх морських вод внаслідок скидів із суден, здійснених без дозволу спеціально уповноважених на те державних органів або з порушенням встановлених правил, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від тридцяти п`яти до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вбачається з матеріалів справи, 13.05.2024р., 14.05.2024р. та 16.05.2024р., в межах Порядку взаємодії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Державної екологічної інспекції із забезпечення дотримання законодавства про охорону навколишнього природного середовища у разі виявлення випадків скидання суднами (плавзасобами) забруднюючих речовин у межах акваторії морського порту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019р. №670 (далі - Порядок) державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Південно - Західного округу (Миколаївська та Одеська області) спільно з представниками Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, а також Південної філії ДП «АМПУ» здійснено огляд місця заподіяння шкоди та ємностей під час збирання забруднюючої речовини (пальмової олії) з акваторії порту «Південний» у районі причалу №4 ПФ ДП «АМПУ», м.Южне, за результатом якого установлено факт забруднення Аджалицького лиману пальмовою олією із судна «GRIFFIN Т», ІМО (9390537), прапор BARBADOS, судновласник OCEAN PALM CORP.
За наслідками вимірювання показників складу та властивостей води, відібраної біля судна, з якого відбувся скид речовини, встановлено, що кількість жирів та масел у морській воді в районі причалу №4 ПФ ДП «АМПУ», м. Южне, становить 3350 мг/дм3, що відображено у протоколі №14 вимірювання показників складу та властивостей вод від 14.05.2024р. складених державними інспекторами.
У ході проведення ліквідаційних робіт щодо очищення вод Аджилицького лиману 13.05.2025р. вилучено пальмову олію, яку поміщено у 63 металеві ємності, об`ємом 200 літрів кожна.
Разом з тим, згідно пояснень (за перекладом – Заява старшого помічника капітана): «… о 01:05 год. 13.05.2024р. було пошкоджено прокладку на газовій лінії, і нафта (олія) розлилася в море і на палубу. …. Судно і власник беруть на себе відповідальність за це і готові покрити всі витрати та збитки. Підпис старшого помічника капітана, підпис капітана судна «GRIFFIN T» (ІМО 9390537).
Таким чином, капітаном судна «GRIFFIN T» (ІМО 9390537) було визнано факт забруднення внутрішніх морських вод внаслідок розливу пальмової олії з судна «GRIFFIN T».
Враховуючи вищенаведені обставини, судова колегія вважає помилковими висновку суду першої інстанції, щодо відсутності в діях позивача, складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. ст.59-1 КУпАП.
Щодо доводів апелянта про помилковість висновку суду першої інстанції про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення та категорії забруднюючої речовини, судова колегія виходить з наступного.
Згідно з п.3 додатку 1 «Вимоги щодо скидання забруднюючих речовин у внутрішні морські води та територіальне море України в процесі нормальної експлуатації суден» до «Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря України від забруднення та засмічення», затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 №431, будь-яке скидання забруднюючих речовин категорій X, Y, Z у внутрішні морські води та територіальне море України заборонено.
Відповідно до ст.1 Міжнародної конвенції по запобіганню забруднення з суден 1973 року "Сторони Конвенції зобов`язуються здійснювати положення цієї Конвенції і тих Додатків до неї, якими вони зв`язані, з метою запобігання забрудненню морського середовища шкідливими речовинами або стоками, що містять такі речовини, шляхом їх скидання з порушенням положень Конвенції".
При цьому правило №6 додатку №2 Міжнародної конвенції по запобіганню забрудненню з суден 1973 року визначає класифікацію шкідливих рідких речовин, згідно з якою, зокрема, "категорія Y" - шкідливі рідкі речовини, які, якщо вони скидаються в море в результаті операцій з очищення танків або зливу баласту, вважаються небезпечними або для морських ресурсів, або для здоров`я людини, або завдають шкоди благоустрою або іншим законним видам використання моря і, отже, виправдовують обмеження про якість та кількість скидання в морське середовище.
ДСТУ 4438:2005 містить наступне визначення пальмового олеїну - являє собою рідку фракцію, яка утворюється в процесі фракціювання пальмової олії після кристалізації за визначеної температури. Фракціюванню підлягає сира, рафінована, гідрована і переетерифікована пальмова олія.
Пальмовий олеїн - це компонент пальмової олії, що представляє собою одну з фракцій його жирів, тобто є невід`ємною частиною пальмової олії, у зв`язку з чим є шкідливою речовиною категорії токсичності "Y".
При цьому твердження позивача стосовно присвоєння пальмовому олеїну категорії Y не з огляду на небезпечні властивості, а з огляду на те, що пальмовий олеїн є забруднювачем, жодним чином не змінюють обставини віднесення пальмового олеїну саме до такої категорії.
Стосовно протиправності поведінки слід зазначити, що у даному випадку беззаперечним доказом є: Акт обстеження акваторії та відбору проб вод в місці забруднення від 13.05.2024р., Акт перевірки якості води від 14.05.2024р. та протокол вимірювання показників складу та властивостей проб вод від 14.05.2024р., складених державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області).
Щодо посилань скаржника на відхилення судом першої інстанції, у якості доказів наявності складу правопорушення, Акту обстеження акваторії та відбору проб вод в місці забруднення від 13.05.2024 та Акту перевірки якості води від 14.05.2024 та протоколу вимірювання показників складу та властивостей проб вод від 14.05.2024р. судова колегія виходить з наступного.
Міжнародна конвенція по запобіганню забрудненню з суден 1973 року та Протокол 1978 року до неї, до якої Україна приєдналася 21.09.1993,    містить в преамбулі    визначення, що навмисне,    випадкове    скидання    або скидання по недбалості з суден нафти та інших шкідливих    речовин    є    серйозним джерелом забруднення.
Законодавство України, зокрема,  постанова Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 № 269 «Про затвердження Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення»  затверджує Правила охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення, відповідно до пункту 3 яких дано визначення    забрудненню вод - це надходження до водних об`єктів забруднюючих речовин.
Судова колегія наголошує, що учасники справи не заперечували надходження до акваторії порту «Південний» забруднюючих речовин саме з судна «GRIFFIN T».
Таким чином, саме у цій справі, за встановлених судовою колегією конкретних обставин, наявність чи відсутність акту відбору фонових проб показників якості води акваторії порту жодним чином не впливає на встановлення факту забруднення вод та відповідно заподіяння шкоди державі Україна.        
Підсумовуючи вищенаведене, 13.05.2024р. в межах акваторії морського порту «Південний» у районі причалу № 4 Південної філії ДП «АМПУ» під час швартування судна «GRIFFIN Т» ІМО 9390537 під прапором Барбадосу відбувся скид пальмової олії в акваторію порту, що призвело до забруднення внутрішніх морських вод, при недотриманні вимог: Міжнародної конвенції по запобіганню забрудненню з суден 1973 року; ст.304 Кодексу торговельного мореплавства України; ст.102 Водного кодексу України; ст.20 ЗУ «Про морські порти України».
У даному випадку, відповідно з посадовими обов`язками, дії капітана судна «GRIFFIN Т» не відповідали зазначеним вимогам у сфері охорони навколишнього природного середовища.
У причинному зв`язку з настанням вказаної події знаходяться дії капітана, що виразилось у відсутності належного контролю за організацією судна «GRIFFIN Т» у наслідок чого, відбулось забруднення внутрішніх морських вод акваторії порту «Південний».
Відповідно до ч.2  ст.77 КАС України  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судова колегія приходить до висновку, що  у даному випадку відповідачем, відповідно до положень ч.2  ст.77 КАС України, належними та допустимими доказами доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1  ст.59-1 КУпАП, внаслідок чого постанова головного спеціаліста відділу державного нагляду (контролю) морського середовища Одеської області державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) №000906 від 13.05.2024р. про накладення адміністративного стягнення є правомірною та скасуванню не підлягає.
При вирішенні справи колегія суддів також враховує правові висновки, викладені у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, де Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Також, згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги спростовують правильність висновків суду першої інстанції та про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) – задовольнити.
Рішення Київського районного суду м.Одеси від 17 жовтня 2024р.  – скасувати.
Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволені позову громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський                                                                          
                      
                     Судді:                                                                                  І.О. Турецька                              
                    
                                                                                                          Л.П. Шеметенко