ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" листопада 2024 р.                                                       Справа №914/1718/23
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий – суддя                                                            О.В. Зварич
судді                                                                                О.І. Матущак
 І.Ю. Панова,
секретар судового засідання Р.А. Пишна,
розглянув в судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойди А.В. за № 12102 від 18.09.2024 року (вх. № 01-05/2655/24 від 23.09.2024 року)
на ухвалу господарського суду Львівської області від 27.08.2024 року (суддя М.М.  Петрашко) 
за поданням Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойди А.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника (відповідача) Бойко Н.П.
у справі №914/1718/23
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео Сіті» (надалі ТзОВ «Нео Сіті»)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал» (надалі ТзОВ «МС Імперіал»)
про стягнення 354852,51 грн,
за участю:
від виконавця: Голойда А.В. (посвідчення № 0790 від 12.11.2021 року);
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився,
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
31.05.2023 року ПАТ ТзОВ «Нео Сіті» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ «МС Імперіал про стягнення 354852,51 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення умов договору відповідач не здійснив оплату за договором.
Рішенням господарського суду Львівської області від 14.09.2023 року у  справі №914/1718/23 задоволено позов ТзОВ «Нео Сіті».
Стягнуто з ТзОВ «МС Імперіал» на користь ТзОВ «Нео Сіті» 269096,80 грн  основного боргу, 10647,84 грн  інфляційних втрат, 13454,84 грн  штрафу, 61653,03 грн  пені та 5322,79 грн  витрат по сплаті судового збору.
06.11.2023 року на примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 14.09.2023 року видано наказ про стягнення з ТзОВ «МС Імперіал» на користь ТзОВ «Нео Сіті» 269096,80 грн основного боргу, 10647,84 грн інфляційних втрат, 13454,84 грн штрафу, 61653,03 грн пені та 5322,79 грн витрат по сплаті судового збору. Рішення набрало законної сили 17.10.2023 року.

Короткий зміст подання приватного виконавця
15.08.2024 року на адресу суду першої інстанції надійшло подання (вх.№3090/24 від 15.08.2024 року) приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойди Андрія Володимировича про обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи ТзОВ «МС Імперіал»  ОСОБА_1 .
Подання мотивує тим, що на виконанні в приватного виконавця перебуває зведене виконавче провадження № 73598267 з примусового виконання наказу №914/1706/23, виданого 14.11.2023 року господарським судом Львівської області про стягнення з ТзОВ «МС Імперіал» на користь ТзОВ «Нео Сіті» 3626081,79 грн та 54391,23 грн судового збору; наказу № 914/1718/23, виданого 06.11.2023 року господарським судом Львівської області про стягнення з ТзОВ «МС Імперіал» на користь ТзОВ «Нео Сіті» 269096,80 грн основного боргу, 10647,84 грн інфляційних втрат, 13454,84 грн штрафу, 61653,03 грн пені та 5322,79 грн витрат по сплаті судового збору.
13.12.2023 року винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження із загальною сумою стягнення на користь стягувача 4040648,32 грн.
Зазначає, що виконавцем неодноразово на адресу боржника керівнику було скеровано виклик приватного виконавця з вимогою з`явитись за адресою: м. Львів, вул. В. Великого, 117, офіс 37 та зобов`язано надати необхідні відомості, проте керівник юридичної особи боржника не з`явився, причини неявки не пояснював та необхідних відомостей не надав.
Вказує на те, що згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України керівник юридичної особи боржника ОСОБА_1 перетинала державний кордон, зокрема 30.04.2024 року було здійснено виїзд.
Заявляє, що з матеріалів зведеного виконавчого провадження можна зробити висновок, що керівник боржника ТзОВ «МС Імперіал»   ОСОБА_1 ухиляється від виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», обізнана про наявність рішення суду про стягнення коштів, проте ніяких активних дій задля його виконання не приймає.
Просить тимчасово обмежити керівника ТзОВ «МС Імперіал»   ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованостей по зведеному виконавчому провадженні №73598267, що перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойди Андрія Володимировича.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції
Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.08.2024 року у справі №914/1718/23 відмовлено у задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Глойди Андрія Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника (відповідача) ОСОБА_1 у справі №914/1718/23.
Ухвала суду мотивована тим, що наявність лише самого зобов`язання не є підставою для  тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон, а приватним виконавцем не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду та не доведено, що саме такий захід сприятиме погашенню заборгованості у даній справі, тому подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Приватний виконавець Голойда А.В. подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її незаконною і необґрунтованою. Зокрема, зазначає, що будь-які відомості, які б підтверджували факт вчинення дій боржником пов`язаних щодо виконання рішень суду відсутні у приватного виконавця, стягувача чи в матеріалах справи суду. Вказує на те, що ОСОБА_1 є директором ТзОВ «МС Імперіал», а тому саме вона наділена повноваженням вчиняти всі необхідні дії щодо виконання рішення суду. Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 фактично здійснює перетин державного кордону і на даний момент наділена широкими повноваженнями щодо вирішення всіх питань, пов`язаних з поточною діяльністю товариства, то існує висока ймовірність того, що безповоротний виїзд за межі України унеможливить виконання рішень суду. Зазначає, що боржник та його керівник обізнані про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення коштів з ТзОВ «МС Імперіал». Вважає поведінку керівника боржника проявом свідомої та недобросовісної бездіяльності щодо виконання судового рішення. Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 27.08.2024 року у справі №914/1718/23 та прийняти нове рішення, яким подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойди А.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ТзОВ «МС Імперіал» ОСОБА_1 задовольнити та тимчасово обмежити керівника ТзОВ «МС Імперіал» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованостей по зведеному виконавчому провадженні №73598267, що перебуває на виконанні приватного виконавця Голойди А.В.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Позивач та відповідач не надавали письмових відзивів на апеляційну скаргу, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.
З`ясовуючи обставини про ознайомлення учасників справи з датою, часом та місцем розгляду справи №914/1718/23, суд встановив таке.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.10.2024 року призначено розгляд справи на 11.11.2024 року о 14 год. 30   хв.
Згідно з повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №0600978919305 ТзОВ «Нео Сіті»  13.11.2024 року вручено ухвалу суду 29.10.2024 року.
Також суд неодноразово надсилав ухвали про відкриття провадження у справі та призначення дати і часу судових засідань у справі  ТзОВ «МС Імперіал», проте поштові відправлення повертались до суду з довідкою АТ «Укрпошта» із зазначенням причини повернення: «за закінченням терміну зберігання».
Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення сторін про дату і час розгляду справи №914/1718/23.
Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників справи, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком, тому відповідно до частини 12  статті 270 Господарського процесуального кодексу України  справу може бути розглянуто за відсутності позивача та відповідача.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно із частиною 1, 3, 4 статті 313 Цивільного кодексу України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
За положеннями пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
За змістом статті 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом до закриття провадження у справі про неплатоспроможність такої фізичної особи в порядку, визначеному  Кодексом України з процедур банкрутства.
Відповідно до пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Враховуючи зазначені правові норми, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про те, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Суд вірно зазначив в ухвалі про те, що  особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Натомість, доказів, які б свідчили про свідоме ухилення керівника боржника від виконання рішення суду до матеріалів справи приватним виконавцем не долучено.
Сама відсутність майна у боржника та грошових коштів для погашення існуючої заборгованості не є доказом ухилення боржника від виконання рішення суду та від своїх зобов`язань за судовим рішенням.
Неявка керівника боржника на виклики приватного виконавця та ненадання витребуваних відомостей не може вважатися безумовною підставою для обмеження права особи на виїзд за межі України. Інших доказів, які б могли свідчити про ухиляння боржника від виконання ним своїх боргових зобов`язань за рішенням суду приватним виконавцем не надано.
Також правомірним є висновок місцевого господарського суду про те, що сама по собі інформація стосовно наявності паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а також інформація про те, що особа раніше перетинала кордон України не є підставою для застосування такого заходу, як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.
Обмеження у праві виїзду за межі України не є за своєю правовою природою видом санкції чи покарання за невиконання боржником судового рішення. Таке обмеження повинно забезпечити виконання рішення суду, яке набрало законної сили, з боку боржника.
У поданні приватного виконавця не вказано, яким чином обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України реально забезпечить виконання рішення суду, а відтак у суду відсутні правові підстави для застосування такого обмеження.
Згідно із частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За наведених обставин, враховуючи вищезазначені правові норми, апеляційний господарський суд вважає законним та обгрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що наявність лише самого зобов`язання не є підставою для  тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон, а приватним виконавцем не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду та не доведено, що саме такий захід сприятиме погашенню заборгованості у даній справі, тому подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника не підлягає задоволенню.
Отже, доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу ухвали господарського суду Львівської області від 27.08.2024 року у справі №914/1718/23.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята у відповідності до норм процесуального права, яку необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу  без задоволення.
Судові витрати
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст. ст. 86, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Голойди А.В. за № 12102 від 18.09.2024 року (вх. № 01-05/2655/24 від 23.09.2024 року) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Львівської області від 27.08.2024 року у справі №914/1718/23 - без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в господарський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                       О.В. Зварич 

Суддя                                                                                          О.І. Матущак

        Суддя                                                                                          І.Ю. Панова