Постанова
Іменем України 
 
20 листопада 2024 року 
м. Київ
 
справа № 766/3683/20
провадження № 61-11792св24 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач), суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Новий день»,
третя особа - журналіст товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Новий день» ОСОБА_3,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року в складі колегії суддів: Кутурланової О. В., Майданіка В. В., Орловської Н. В.,
 
Історія справи
Короткий зміст позову
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Редакція газети «Новий день», третя особа - журналіст ТОВ «Редакція газети «Новий день» ОСОБА_3 , про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.
 
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 розповсюджує недостовірну інформацію щодо неї у своїх зверненнях до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів України, Офісу Генерального прокурора (Генеральної прокуратури України), Офісу Президента України, Херсонської обласної державної адміністрації, яка ганьбить її честь, гідність та ділову репутацію, а також честь та гідність її чоловіка в очах мешканців будинку, очах її керівництва та колег. Зокрема, у цих зверненнях відповідач зазначає, що начебто вона незаконно встановила металеву конструкцію - гараж на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , чим демонструє зневажливе та зверхнє ставлення до оточуючих, вседозволеність та безкарність. Крім того, в цих зверненнях ОСОБА_2 вказує, що її чоловік ОСОБА_4 знищив металеве приладдя для вибивання килимів, погрожує фізичною розправою щодо активних мешканців, які ініціюють питання знесення самочинно збудованого гаражу та інше.
 
ІНФОРМАЦІЯ_4 на Інтернет сайті періодичного видання «Новий день» - newday.kherson.ua в розділі «СУСПІЛЬСТВО» опубліковано статтю під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_5», в якій зазначено:
- «Добре пам`ятаю цей день. Вигулюючи собаку, побачив у дворі евакуатор з металевим гаражем і підйомний кран. Поряд стояла прокурор ОСОБА_1 . Тоді вона мені сказала, що конструкція тут тимчасово, що буквально через тиждень її перенесуть на майданчик, який вже бетонується. Ну ми й повірили - це ж прокурор пообіцяла! Але гараж так і не прибрали. Обмануті, ми почали клеїти на ньому листівки про те, що конструкція незаконна.»;
- «А незабаром мені зателефонувала прокурор, зі словами: «Чого ти туди лізеш, чим заважає гараж?», - розповів мешканець будинку ОСОБА_2 »;
- «відеоконтроль здійснюється просто з прокурорського помешкання. Саме до квартири на другому поверсі ведуть кабелі з відеокамер. Аби можна було стежити за тим, що відбувається поряд із гаражем і в його периметрі, кабель довелося тягнути метрів на 50...»;
- «цей гараж встановила саме співробітниця прокуратури. По-перше, саме ОСОБА_1 обіцяла сусідам, що ненадовго залишає тут конструкцію, і саме вона зривала немилі листівки сусідів з гаража.».
 
Зазначена стаття є публічно доступною для всіх користувачів мережі Інтернет ( ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Оскільки звернення ОСОБА_2 та стаття в Інтернет виданні, викладена журналістом газети «Новий день» ОСОБА_3 , є начебто встановленим фактом, носять обвинувальний нахил і сприймається оточуючими, як звинувачення, незважаючи на те, що жодного підґрунтя не містять та створюють викривлене уявлення про її поведінку, моральні якості, про діяльність та формують в очах колег та громадськості негативний морально-етичний портрет її та сім`ї в цілому, то такими діями відповідачі порушують її право на повагу до честі і гідності, завдають непоправної шкоди її діловій репутації, оскільки професія прокурора є важливою, передбачає безперервний процес здійснення повноважень на публічній службі.
 
Позивачка зазначила, що поширення вказаної інформації завдало їй суттєвих моральних страждань, порушило її душевну рівновагу, оскільки ця інформація є образливою та носить обвинувальний характер. Переживання та занепокоєння з приводу такої несправедливості призвели до суттєвих втрат немайнового характеру.
 
ОСОБА_1 просила:
визнати недостовірною розповсюджену відповідачами інформацію;
зобов`язати відповідачів вибачитися та спростувати поширену ними відносно позивача та її сім`ї інформацію;
стягнути з відповідачів на її користь у відшкодування моральної шкоди по 25000 грн з кожного та відшкодувати понесені судові витрати.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25 листопада 2021 року у складі судді Кузьміної О. І.:
позов ОСОБА_1 задоволено частково;
визнано недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформація поширена ТОВ «Редакція газети «Новий день» від ІНФОРМАЦІЯ_4 у мережі Інтернет за посиланням: newday.kherson.ua, у статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_5», а саме фактичні твердження:
- «Добре пам`ятаю цей день. Вигулюючи собаку, побачив у дворі евакуатор з металевим гаражем і підйомний кран. Поряд стояла прокурор ОСОБА_1 . Тоді вона мені сказала, що конструкція тут тимчасово, що буквально через тиждень ЇЇ перенесуть на майданчик, який вже бетонується, Ну ми й повірили - це ж прокурор пообіцяла! Але гараж так і не прибрали. Обмануті, ми почали клеїти на ньому листівки про те, що конструкція незаконна. А незабаром мені зателефонувала прокурор, зі словами: «Чого ти туди лізеш, чим заважає гараж?», - розповів мешканець будинку ОСОБА_2 »
- «відеоконтроль здійснюється просто з прокурорського помешкання. Саме до квартири на другому поверсі ведуть кабелі з відеокамер. Аби можна було стежити за тим, що відбувається поряд із гаражем і в його периметрі, кабель довелося тягнути метрів на 50...»;
- «цей гараж встановила саме співробітниця прокуратури. По-перше, саме ОСОБА_1 обіцяла сусідам, що ненадовго залишає тут конструкцію, і саме вона зривала немилі листівки сусідів з гаража.».
 
Зобов`язано ТОВ «Редакція газети «Новий день» спростувати недостовірну інформацію, шляхом оприлюднення у мережі Інтернет на веб сайті newday.kherson.ua протягом 10 календарних днів з дня набрання рішення законної сили, в обсягах та шрифтами, що відповідають обсягам та шрифтам статті, яка містить недостовірну інформацію, а саме:
«Спростування. Інформація, що була поширена ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням newday.kherson.ua, у статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_5», а саме наступні твердження:
- «Добре пам`ятаю цей день. Вигулюючи собаку, побачив у дворі евакуатор з металевим гаражем і підйомний кран. Поряд стояла прокурор ОСОБА_1 . Тоді вона мені сказала, що конструкція тут тимчасово, що буквально через тиждень її перенесуть на майданчик, який вже бетонується, Ну ми й повірили - це ж прокурор пообіцяла! Але гараж так і не прибрали. Обмануті, ми почали клеїти на ньому листівки про те, що конструкція незаконна. А незабаром мені зателефонувала прокурор, зі словами: «Чого ти туди лізеш, чим заважає гараж?», - розповів мешканець будинку ОСОБА_2 »
- «відеоконтроль здійснюється просто з прокурорського помешкання. Саме до квартири на другому поверсі ведуть кабелі з відеокамер. Аби можна було стежити за тим, що відбувається поряд із гаражем і в його периметрі, кабель довелося тягнути метрів на 50...»;
- «цей гараж встановила саме співробітниця прокуратури. По-перше, саме ОСОБА_1 обіцяла сусідам, що ненадовго залишає тут конструкцію, і саме вона зривала немилі листівки сусідів з гаража.»;
визнано недостовірною та такою, що порушує немайнові права ОСОБА_1 на повагу до її гідності, честі та недоторканість ділової репутації, інформацію, поширена ОСОБА_2 , яка розміщена в зверненнях (скаргах, листах) до Херсонської місцевої прокуратури, прокуратури Херсонської області та Офісу Генерального прокурора «щодо здійснення погроз фізичної розправи, морального тиску, встановлення гаражу», а саме:
- «в проведенні монтажних та інших робіт постійно приймає участь чоловік ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та інші родичі. Як тільки ОСОБА_4 перебуває в Херсоні (часто відсутній на довгий час) зразу починаються дії пов`язані 3 гаражем»;
- «...знищення ОСОБА_4 у червні 2019 року металевого приладдя для вибивання мешканцями двору килимів та палаців»;
- « отримують погрози з боку чоловіка ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та їх родичів щодо фізичної розправи, побиття скла у вікнах домівок, найбільш активних учасників процесу розібратись 3 ними по одинці, в неприпустимій формі ображають людей похилого віку, псують двірні замки у найбільш активних мешканців...»;
- «… 10 липня поточного року чоловік ОСОБА_1 застосовуючи ненормативну лексику погрожував жителям нашого будинку фізичною розправою за їх громадську позицію»;
- «...прокурор Херсонської місцевої прокуратури, ОСОБА_1 не є взірцем законослухняності та добропорядності, не додержуємося загальновизнаних норм моралі, толерантності по відношенню до оточуючих. На нашу думку її поведінка та поведінка її родичів викликає негативний суспільний резонанс, компрометує звання прокурора, підриває авторитет правоохоронних органів»;
зобов`язано ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, у спосіб, в який вона була поширена, шляхом направлення цінного листа із описом вкладення у 10-денний термін після набрання рішення законної сили на адресу: Херсонської місцевої прокуратури, прокуратури Херсонської області та Офісу Генерального прокурора із наступним змістом:
- «Спростування. Інформація, що була поширена ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в зверненнях (скаргах, листах) до Херсонської місцевої прокуратури, прокуратури Херсонської області та Офісу Генерального прокурора «щодо здійснення погроз фізичної розправи, морального тиску, встановлення гаражу», є недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , а саме твердження:
- «в проведенні монтажних та інших робіт постійно приймає участь чоловік ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та інші родичі. Як тільки ОСОБА_4 перебуває в Херсоні (часто відсутній на довгий час) зразу починаються дії пов`язані 3 гаражем»;
- «...знищення ОСОБА_4 у червні 2019 року металевого приладдя для вибивання мешканцями двору килимів та палаців»;
- « отримують погрози з боку чоловіка ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та їх родичів щодо фізичної розправи, побиття скла у вікнах домівок, найбільш активних учасників процесу розібратись 3 ними по одинці, в неприпустимій формі ображають людей похилого віку, псують двірні замки у найбільш активних мешканців...»;
- «… 10 липня поточного року чоловік ОСОБА_1 застосовуючи ненормативну лексику погрожував жителям нашого будинку фізичною розправою за їх громадську позицію»;
- «...прокурор Херсонської місцевої прокуратури, ОСОБА_1 не є взірцем законослухняності та добропорядності, не додержуємося загальновизнаних норм моралі, толерантності по відношенню до оточуючих. На нашу думку її поведінка та поведінка її родичів викликає негативний суспільний резонанс, компрометує звання прокурора, підриває авторитет правоохоронних органів»;
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 1 000 грн;
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 58,42 грн;
у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:
поширена в статті інформація, з огляду на зазначені в ній ім`я, прізвище, місце проживання, стосується позивача та члена її сім`ї - чоловіка. Вказані висловлювання містять фактичні дані і не є оціночними судженнями, а є твердженнями про особу позивача та її чоловіка;
відповідач ОСОБА_2 не надав суду доказів, що поширена ним щодо позивача та її чоловіка інформація відповідає дійсності, зокрема, що саме позивач та її чоловік встановили та є власниками гаражу, який знаходиться на території будинку АДРЕСА_1 . Поширена відповідачем ОСОБА_2 недостовірна інформація має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення позивачем норм чинного законодавства, принципів моралі, вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як неетична поведінка в суспільному житті, з огляду на наявний на момент поширення інформації статус позивача як прокурора;
суд вважає інформацію недостовірною і такою, що порушує особисті немайнові права позивача, оскільки порочить її честь, гідність та ділову репутацію. Оскільки недостовірна інформація була поширена ОСОБА_2 в своїх листах до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів України, Офісу Генерального прокурора (Генеральної прокуратури України), Офісу Президента України, Херсонської обласної державної адміністрації із зверненнями, тому слід зобов`язати останнього спростувати у спосіб, в який вона була поширена;
суд не вправі зобов`язувати відповідачів вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України. Таким чином, позовна вимога про зобов`язання відповідачів офіційно вибачитися у строк не пізніше п`яти днів з дня набрання рішенням суду законної сили задоволенню не підлягає;
позивачем не надано доказів причинно-наслідкового зв`язку між поширенням недостовірної інформації та погіршенням стану її здоров`я, необхідністю нової організації життєвого процесу, водночас, суд враховує душевні страждання позивача, завдані їй розповсюдженням недостовірної інформації, приниженні її честі та гідності, як посадової особи прокуратури, які є підставою для відшкодування моральної шкоди;
враховуючи, що зазначені позивачем підстави для відшкодування моральної шкоди знайшли своє підтвердження лише частково, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000 грн.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Херсонського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року 
апеляційні скарги ТОВ «Редакція газети «Новий день» та ОСОБА_2 задоволено;
рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення;
у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено;
 
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Редакція газети «Новий день» судові витрати у розмірі 8 831,80 грн, що складаються з витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1 362 грн та витрат, понесених у зв`язку з наданням правової допомоги у сумі 7 469,80 грн;
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що:
позивач ОСОБА_1 на момент ухвалення рішення судом першої інстанції обіймала посаду прокурора Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області та мешкала за адресою: АДРЕСА_2 . Підставою для проведення журналістського розслідування та подальшого написання статті стало колективне звернення до редакції газети мешканців будинків за адресами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 від 05 лютого 2020 року, у якому вони зазначили про незаконне та свавільне встановлення в зеленій зоні їх прибудинкової території біля дитячого майданчика двох самовільних металевих гаражів ще у 2018 році, до якого причетна родина прокурора Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_1, та чисельні безрезультатні звернення мешканців будинків до правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування, які так і не відновили їх порушені права;
суд не дав оцінки допитаним у справі свідкам та долученим до матеріалів справи у якості доказів фотосвітлинам та відеоматеріалам, не звернув уваги на ту обставину, що позивачка не зазначала про неналежність наданих відповідачами електронних доказів та не ставила питання в ході розгляду справи в суді першої інстанції про виключення їх з доказової бази, не заперечувала зображення на цих відео та фото-матеріалах себе та членів своєї сім`ї (батька, чоловіка, сестри), у тому числі і в момент проведення дій з облаштування незаконної самочинної споруди металевого гаражу на прибудинковій території;
суспільство має право на отримання суспільно необхідної інформації і предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо. Суспільство також має право на отримання інформації, яка відповідає дійсності та надає можливість суспільству здійснити її оцінку самостійно на основі всіх фактів та різноманіття думок щодо оцінки такої інформації та її значення для суспільства. Тому так важливо, щоб інформація, яка розповсюджується будь-ким, а особливо засобами масової інформації або лідерами суспільної думки, посадовими особами, державними службовцями, відповідала дійсності, з одного боку, а з іншого, - була суспільно значуща та задовольняла попит суспільства на необхідність контролю за діяльністю державних органів та їх посадових осіб. Публічні особи, державні службовці повинні бути готовим до підвищеного рівня критики, зокрема у грубій формі, прискіпливоі? уваги суспільства и? підвищеноі? зацікавленості суспільства і?хньою діяльністю та/або особистим життям тощо, адже вони, обираючи кар`єру публічної особи, погодилися на таку увагу (постанова Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі No757/22307/17-ц);
приймаючи до уваги, що обставини, свідками яких став як відповідач ОСОБА_2 , так і допитані у справі свідки, давали їм деякі підстави для припущень щодо певної причетності до встановлення та облаштування самочинних металевих гаражів позивачкою та членами її сім`ї, а звернення до різних компетентних інстанцій та правоохоронних органів відбувалося з єдиною метою - відновлення порушених прав мешканців будинків та вирішення питання щодо демонтажу самочинних споруд, при цьому матеріали справи не містять доказів того, що ця інформація поширена відповідачами «з явним злим умислом», тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості суті виниклого між сторонами конфлікту на підставі наявних у них доказів, зважаючи на те, що стаття в інтернет-виданні ТОВ «Редакція газети «Новий день» містила як дослівні цитати, отримані в ході інтерв`ювання, так і оціночні критичні судження автора публікації щодо належності та допустимості поведінки публічної особи та не виходила за законодавчо визначені межі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційних скарг та наявність підстав для скасування ухваленого у справі рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Аргументи учасників справи
 
13 серпня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала касаційну скаргу на постанову Херсонського  апеляційного суду від 21 листопада 2023 року, в якій просила:
скасувати оскаржену постанову апеляційного суду;
передати справу на новий розгляд;
вирішити питання про розподіл судових витрат.
 
Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що:
позивач не була належним чином поінформована про дату, час, місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, не отримувала, жодних повідомлень, жодних апеляційних скарг та судових рішень; 
позивач не отримувала смс-повідомлення та не подавала заяву про інформування з використанням мобільного зв`язку, шляхом надсилання смс-повідомлень; 
позивач не може бути викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України;
позивач була неповідомлена про дату, час, місце та сам процес апеляційного провадження, тому позбавлена процесуальної можливості на участь у суді апеляційної інстанції та доведення своїх позовних вимог, спростування вимог апеляційних скарг;
ОСОБА_2 пропустив строк на усунення недоліків апеляційної скарги. 10 січня 2022 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 . Ухвалою від 24 січня 2022 року скарга залишена без руху і відповідачу надано 10 денний строк для усунення недоліків. Ухвала отримана відповідачем 25 січня 2022 року (а. с. 80 т.2). Періодом на усунення недоліків є час з 26 січня 2022 року до 04 лютого 2022 року. Лише 07 лютого 2022 року відповідач подав клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке 14 лютого 2022 року задоволено судом.
 
У жовтні 2024 року ОСОБА_2 надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити оскаржене рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
 
Відзив мотивований тим, що:
позивач є працівником органів прокуратури України та має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС з 22 вересня 2022 року. Всі судові виклики, ухвали та рішення позивач отримував в день винесення судом та приєднання до матеріалів справи в системі ЄСІТС;
публічні особи, державні службовці повинні бути готовим до підвищеного рівня критики, зокрема у грубій формі, прискіпливої уваги суспільства і підвищеної зацікавленості суспільства їхньою діяльністю та/або особистим життям тощо, адже вони, обираючи кар`єру публічної особи.
 
У жовтні 2024 року ТОВ «Редакція газети «Новий день» через представника ОСОБА_10 надало відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити оскаржене рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
 
Відзив мотивований тим, що:
будучі ініціатором справи, позивач повинна цікавитися провадженням у її справі та контролювати виконання своїм представником (адвокатом) умов укладеного з ним договору про надання правничої допомоги, зокрема, в частині отримання ним повного тексту рішення у справі;
позивачка отримала/повинна була отримати від апеляційного суду копії ухвал про відкриття апеляційного провадження з копіями апеляційних скарг відповідачів ще до зміни її адреси проживання внаслідок повномасштабного вторгнення рф, тому висновок апеляційного суду про її обізнаність про апеляційне провадження є правомірним;
повідомлення апеляційним судом позивачки про слухання справи шляхом направлення їй рекомендованими листами судових повісток за останньою відомою її адресою, яка була зазначена у позові є належним способом повідомлення у розумінні. Застосування апеляційним судом за власної ініціативи додаткових способів оповіщення позивачки (надсилання СМС-повідомлення, розміщення оголошень на веб-сайті) було зайвим.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського  апеляційного суду від 21 листопада 2023 року в частині підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 389 ЦПК України та в частині посилання у касаційній скарзі на постанову Верховного Суду від 17 квітня 2024 року у справі  № 761/8049/21, повернуто.
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі. 
 
28 жовтня 2024 року справа передана судді-доповідачу Крату В. І.
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2024 року справу призначено справу до судового розгляду.
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 04 жовтня 2024 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 18 січня 2023 року у справі № 947/15524/20; від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16; від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц; у справі № 484/2781/19-ц; від 10 лютого 2021 року у справі № 753/338/19; від 28 вересня 2022 року у справі № 369/11909/20; від 10 квітня 2019 року у справі № 398/4136/15-ц; від 20 травня 2019 року у справі № 591/7099/16-ц; від 19 червня 2019 року у справі № 380/951/17; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Позиція Верховного Суду 
 
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом (пункт 2 частини третьої статті 3 ЦПК України).
 
Учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження (частина перша статті 360 ЦПК України).
 
Разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції надсилає копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів учасникам справи (статті 361 ЦПК України
 
Після проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій у разі необхідності та призначення справи до розгляду. Про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням (частина перша статті 366 ЦПК України).
 
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
 
Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.
 
Наприклад, Європейський суд з прав людини зазначив, що загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу, вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було поінформовано про цей факт. Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть упевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, inter alia, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свою позицію щодо кожного документа в матеріалах справи. Тому на національні суди може покладатися обов`язок з`ясувати, чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами, та, у разі потреби, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні (KHARCHENKO v. UKRAINE, № 37666/13, § 6, 7, ЄСПЛ, від 03 жовтня 2019 року).
 
Касаційний суд неодноразово звертав увагу, що кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Суд апеляційної інстанції, розглянувши апеляційну скаргу однієї із сторін та не встановивши, чи була вона вручена іншій стороні та чи була вона повідомлена про апеляційну скаргу будь-яким іншим чином, позбавляє таку сторону можливості надати зауваження щодо поданої у її справі апеляційної скарги та не виконує свого зобов`язання стосовно дотримання закріпленого у статті 6 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод принципу рівності сторін (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 серпня 2020 року в справі № 363/2990/17 (провадження № 61-46607св18), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 761/38886/19 (провадження № 61-3263св20), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 592/3977/16-ц (провадження № 61-8002св20), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 квітня 2022 року в справі № 757/34078/14 (провадження № 61-9895св21), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року в справі № 344/18282/19 (провадження № 61-1141св22), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 вересня 2023 року в справі № 343/136/21 (провадження № 61-8864св22)).
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2024 року в справі № 2-6544/10 (провадження № 11-4зва24) вказано, що:
«6.10. Суд, з огляду на свою практику з окресленого питання, виснував, що національний суд, розглянувши подану у справі заявниці апеляційну скаргу та не вживши спроб встановити, чи була вона вручена заявниці або чи була заявниця повідомлена про апеляційну скаргу будь-яким іншим чином, позбавив її можливості надати зауваження щодо поданої у її справі апеляційної скарги та не виконав свого зобов`язання щодо дотримання закріпленого у статті 6 Конвенції принципу рівності сторін (пункт 9 розділу I рішення у справі «Яковлєва проти України»).
6.11. Суд у додатку до зазначеного рішення також послався на пункти 43-47 свого ж рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03.
6.12. У свою чергу, в пункті 43 рішення у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ указав, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковим і таким, що підлягає виконанню, судовим рішенням, надає особі, на чию користь воно було ухвалено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде їй сплачена; така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Скасування такого судового рішення прирівнюється до втручання у право особи на мирне володіння майном (див., серед інших, «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява N 28342/95, пункт 74).
6.13. У пункті 46 цього ж рішення ЄСПЛ зазначив, що «…Скасування обов`язкового до виконання рішення позбавило заявника впевненості в обов`язковому рішенні суду та позбавило можливості отримати кошти, яких він легітимно очікував».
6.14. За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 ЄСПЛ констатував порушення щодо неї при розгляді справи за її позовом до Управління ПФУ пункту 1 статті 6 Конвенції у зв`язку з несправедливістю цивільного провадження (неповідомлення заявниці про апеляційну скаргу відповідача та про провадження в апеляційному суді), а також статті 1 Першого протоколу до Конвенції (втручання у мирне володіння майном). За висновком ЄСПЛ, мало місце скасування ухваленого на користь заявниці рішення усупереч принципу юридичної визначеності: орган Пенсійного фонду України подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, ухвалене на користь заявниці (про яке він знав принаймні з вересня 2011 року) 10.01.2014, посилаючись як на єдину підставу для затримки на проведення «інвентаризації» рішень у справах з питань нарахування пенсії. Апеляційний суд (відповідно до висновку ЄСПЛ) безпідставно поновив строк для подання апеляційної скарги і скасував рішення суду першої інстанції».
 
На момент перегляду справи в апеляційному порядку апеляційному суду було відомо, що відсутні дані про вручення ОСОБА_1 копій ухвали Харківського апеляційного суду від 30 січня 2023 року про відкриття апеляційного провадження та апеляційної скарги представника ОСОБА_2 . За таких обставин, суд апеляційної інстанції, розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , не встановив, чи була вона вручена ОСОБА_1 , чи була вона повідомлена про апеляційну скаргу будь-яким іншим чином, внаслідок чого позбавив її можливості надати зауваження щодо поданої у її справі апеляційної скарги та не виконав свого зобов`язання стосовно дотримання закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу рівності сторін. А тому зробив передчасний висновок про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2024 року у справі № 619/4644/18 (провадження № 61-17957св23)).
 
У справі, що переглядається:
            у позовній заяві позивачка ОСОБА_1 зазначила своє місце проживання за адресою: квартира АДРЕСА_6 (т. 1, а. с. 3);
            в апеляційних скаргах ОСОБА_2 та ТОВ «Редакція газети «Новий день» також зазначили адресу місця проживання позивачки: квартира АДРЕСА_6 (т. 2, а. с. 32, 47);
ухвалою Херсонського апеляційного суду від 24 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ «Редакція газети «Новий день» та направлено позивачці копію ухвалу разом із копією апеляційної скарги на адресу: квартира АДРЕСА_6 (т. 2, а. с. 73, 75);
ухвалою Херсонського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та направлено позивачці копію ухвалу разом із копією апеляційної скарги на адресу: квартира АДРЕСА_6 (т. 2, а. с. 103, 104, 108);
у матеріалах справи відсутні дані про вручення позивачці  ОСОБА_1 копії ухвали Херсонського апеляційного суду від 24 січня 2022 року про відкриття апеляційного провадження та копії апеляційної скарги ТОВ «Редакція газети «Новий день» та ухвали Херсонського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року про відкриття апеляційного провадження та копії апеляційної скарги ОСОБА_2 .
 
Таким чином, на момент перегляду справи в апеляційному порядку апеляційному суду було відомо, що відсутні дані про вручення ОСОБА_1 копій ухвал Харківського апеляційного суду від 24 січня 2022 року та від 14 лютого 2022 року про відкриття апеляційного провадження та апеляційних скарг ТОВ «Редакція газети «Новий день» та ОСОБА_2 . За таких обставин, суд апеляційної інстанції, розглянувши апеляційні скарги ТОВ «Редакція газети «Новий день» та ОСОБА_2  не встановив, чи була вони вручені  ОСОБА_1 , чи була вона повідомлена про апеляційні скарги будь-яким іншим чином, внаслідок чого позбавив її можливості надати зауваження щодо поданих у її справі апеляційних скарг та не виконав свого зобов`язання стосовно дотримання закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу рівності сторін. А тому зробив передчасний висновок про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України)
 
Касаційний суд відхиляє доводи касаційної скарги про те, що  ОСОБА_2 пропустив строк на усунення недоліків апеляційної скарги. 
 
Бажання учасника справи (фізичної особи) зазначити у скарзі (заяві) свою особисту електронну адресу, свідчить лише про бажання особи отримувати кореспонденцію від суду додатковим засобом зв`язку, та не звільняє суд обов`язку виконувати вимоги закону, зокрема щодо надіслання рішення суду у порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції). Надсилання відповідних процесуальних документів на електронну адресу сторони у справі, вказану в документах, що подавались до суду, не заборонена, та може здійснюватися як додаткова, однак такі дії не можуть замінити належне надсилання учаснику судового рішення відповідно до статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23)).
 
Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху була надіслана ОСОБА_2 на його особисту електронну адресу, яка не є офіційною (т. 2, а. с. 80). У матеріалах справи відсутні докази про вручення ОСОБА_2 ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у порядку, передбаченому ЦПК України.
 
Оскільки встановлено підстави для скасування постанови апеляційного суду та направлення справи на новий розгляд до апеляційного суду, то інші підстави відкриття касаційного провадження суд касаційної інстанції не аналізує.
 
Висновки за результатами розподілу судових витрат
 
Постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції (підпункт «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України).
 
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що:
«згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. Таким чином, встановлено дискреційне повноваження суду зазначити в резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, такий обов`язок у випадку передачі справи на новий судовий розгляд не покладено. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи. З урахуванням наведеного Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду відступає від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у додатковій постанові від 22 квітня 2019 року у справі № 756/2157/15-ц.
У разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
 
Тому, з урахуванням висновку щодо суті касаційної скарги, розподіл судових витрат, в тому числі й понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального права. У зв`язку із наведеним, касаційний суд вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити частково; оскаржену постанову апеляційного суду скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Постанову Херсонського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Херсонського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    В. І. Крат
 
Судді:                                                                                     Д. А. Гудима
 
І. О. Дундар
 
                                                                                              Є. В. Краснощоков
 
                                                                                              П. І. Пархоменко