ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року 
м. Київ

справа № 440/3992/22
адміністративне провадження № К/990/21066/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур  О.В., Уханенка  С.А.
розглянув як суд касаційної інстанції в попередньому судовому засіданні адміністративну справу №  440/3992/22
за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Державної митної служби України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2022, ухвалене у складі судді Бойка  С.С., і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2023, ухвалену у складі: судді-доповідача Перцової  Т.С., суддів Русанової  В.Б., Жигилія  С.П.,
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1.           ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної митної служби України (відповідач, Держмитслужба України) з вимогами:
-          визнати протиправним і скасувати наказ Держмитслужби України про звільнення ОСОБА_1 від 09.02.2022 №159-о;
-          поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Одеської митниці з 10.02.2022;
-          стягнути з Держмитслужби України на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з дня звільнення з посади по день ухвалення судом рішень про поновлення на роботі;
-          допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Одеської митниці та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць.
2.          На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом Державної митної служби від 09.02.2022 його звільнено з посади начальника Одеської митниці у зв`язку з неналежним виконанням умов контракту через недосягнення визначених показників результативності, ефективності та якості їхнього виконання.
3.          Позивач доводить, що в оскаржуваному наказі відсутні посилання на конкретні порушення умов контракту й він не розкриває, у чому полягає недосягнення визначених показників результативності, ефективності та якості їхнього виконання. 
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
4.          Наказом Держмитслужби від 04.11.2021 №1493-о ОСОБА_1 з 05.11.2021 переведено на посаду начальника Одеської митниці з укладенням контракту про проходження державної служби від 04.11.2021 №84 (далі - Контракт).
5.          Відповідно до пункту 26 Контракту його укладено на строк з 05.11.2021 по 04.11.2024.
6.          Пунктом 5 Контракту передбачено, що ОСОБА_1 зобов`язується виконати завдання та досягти визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання (далі - ключові показники). Особа вважається такою, що виконала завдання та досягла визначені показники результативності, ефективності та якості їхнього виконання, якщо:
1)  керівництвом та організацією ефективної роботи митниці щодо реалізації державної митної політики та забезпечення виконання у зоні діяльності митниці завдань, покладених на митні органи:
-          на 100  % забезпечено надходжень до держбюджету за доведеними індикативними показникам, забезпечено здійснення 100  % заходів, спрямованих на виявлення, протидію та документування порушень митних правил в зоні діяльності митниці, на 100  % здійснено контроль за дотриманням підлеглими посадовими особами вимог законодавства розпорядчих актів Держмитслужби України під час виконання службових обов`язків, додержанням службової та виконавської дисципліни, етики поведінки державного службовця;
2)  на 100  % забезпечено якісне, своєчасне та у повному обсязі виконання доручень наданих Головою Держмитслужби, Держмитслужби, в тому числі спрямованих на виконання завдань, визначених статтею 544 Митного кодексу України, положенням про митницю та іншими розпорядчими актами Держмитслужби;
3)  на виконання комплексу заходів щодо реалізації вимог Закону України «Про запобігання корупції» на 100  % здійснено системну роботу у напрямі протидії та профілактики корупційних проявів серед особового складу;
4)  з метою забезпечення належного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів та країни походження товарів якісно та своєчасно забезпечено 100  % належний контроль за підлеглими посадовими особами щодо здійснення ними перевірки правильності визначення митної вартості товарів;
5)  здійснено заходів та контролю для забезпечення дотримання законності та ефективності використання бюджетних коштів. Вжито заходів з погашення кредиторської заборгованості за рахунок коштів загального та спеціального фондів державного бюджету, а також обсягу дебіторської заборгованості та недопущення їх зростання, а саме:
-          забезпечено досягнення якісних результатів відповідно до мети, планів, вимог щодо діяльності митниці;
-          вжито 100  % заходів з погашення кредиторської заборгованості за рахунок коштів загального та спеціального фондів державного бюджету, а також обсягу і дебіторської заборгованості та недопущення їх зростання.
7.          Листом Держмитслужби від 27.01.2022 №08-1/12-02/10/671 ОСОБА_1 повідомлено про припинення ним державної служби та звільнення із займаної посади начальника Одеської митниці у зв`язку з неналежним виконанням умов контракту через недосягнення визначених показників результативності, ефективності та якості їхнього виконання, відповідно до пункту 9 частини першої статті 83, статті 88-1 Закону України «Про державну службу», пунктів 21, 22 Контракту про проходження державної служби від 04.11.2021 №84, припинивши його дію.
8.          Наказом Держмитслужби від 09.02.2022 №159-о припинено державну службу та звільнено 09.02.2022 ОСОБА_1 , начальника Одеської митниці, у зв`язку з неналежним виконанням умов контракту через недосягнення визначених показників результативності, ефективності та якості їхнього виконання, припинивши дію контракту про проходження державної служби від 04.11.2021 №84.
9.          Як на підставу для припинення контракту у наказі Держмитслужби України від 09.02.2022 №159-о міститься посилання на:
-          доповідну записку Департаменту по роботі з персоналом Держмитслужби України від 28.12.2021 №12-03/890;
-          лист-погодження Міністерства фінансів України від 26.01.22 №17030-19-61/2346;
-          лист Державної митної служби України від 27.01.2022 №08-1/12-02/10/671;
-          протокол доведення інформації або документів до відома державного службовця від 27.01.2020;
-          пункти 21, 22 контракту про проходження державної служби від 04.11.2021 №84.
10.          У доповідній записці Департаменту по роботі з персоналом Держмитслужби від 28.12.2021 №12-03/890 йшлося про те, що позивачем не забезпечена належна організація та контроль за проведенням посадовими особами митного органу митних оглядів товарів і транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України в зоні діяльності, чим не дотримано в повному обсязі вимог пункту 5 частини другої статті 544 Митного кодексу України ОСОБА_1 , як керівником митного органу, у межах наданих йому повноважень не забезпечено організацію та контроль за своєчасною передачею на реалізацію конфіскованих судами на користь держави товарів, чим не виконано вимог підпункту 34 пункту 4 Положення про Одеську митницю.
Під керівництвом позивача Одеською митницею було складено лише 5 протоколів про порушення митних правил на суму 213 тис грн. Водночас у листопаді 2021 року закрито провадження у 85  справах. Разом з відсутністю виявлених упродовж 2021 року фактів незаконного переміщення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів викладені обставини свідчать про не забезпечення ОСОБА_1 дотримання Одеською митницею у повному обсязі вимог пункту 10 частини другої статті 544 Митного кодексу України та підпункту 1 пункту 3 Положення про Одеську митницю.
У доповідній записці також зазначено про недотримання Одеською митницею строків виконання контрольних документів; недотримання посадовими особами вимог пункту 3.17 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 № 1066; не приведення положень про митні пости відповідно до вимог листа Держмитслужби від 01.09.2021; недоліки в прогнозуванні надходжень митних платежів до Державного бюджету України; відсутність дієвої роботи митниці щодо здійснення належного контролю за правильністю визначення митної вартості «косметичних препаратів» на виконання протоколу наради № 15/ВН/1350 від 08.11.2021; не вжиття заходів щодо забезпечення закриття митних декларацій TH, термін яких перевищує 45 днів.
11.          Не погоджуючись із наказом про звільнення, позивач звернувся до суду.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
12.          Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 позов задоволено:
-          визнано протиправним і скасовано наказ Державної митної служби України від 09.02.2022 №159-о про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Одеської митниці;
-          поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Одеської митниці з 10.02.2022;
-          стягнуто з Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 09.02.2022 по 23.06.2022.
-          стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 15  000,00 грн;
-          допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Одеської митниці та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць.
13.          Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що строк виконання завдань, передбачених пунктом 5 Контракту, є квартал, крім забезпечення надходжень до Держбюджету за доведеними індикативними показниками, контроль за чим здійснюється щомісяця.
14.          Як установив суд першої інстанції, аналіз роботи Одеської митниці, за результатами якого було складено доповідну записку, що зрештою стало підставою для припинення контракту з позивачем, проводився за один місяць - листопад 2021 року.
15.          Суд першої інстанції зазначив, що індикативний показник доходів загального та спеціального фондів Державного бюджету України на листопад 2021 року складав 4  677,9  млн грн і був виконаний Одеською митницею на 121,1%. Перераховані платежі у листопад 2021 року збільшилися у порівнянні із жовтнем 2021 року на 1  590,8 млн грн.
16.          Щодо решти завдань, то суд першої інстанції зазначив, що вони були оцінені відповідачем передчасно, адже строк їхнього виконання (четвертий квартал 2021 року) не настав.
17.          З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про незаконність звільнення позивача.
18.          Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2023 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 змінено та викладено абзац четвертий його резолютивної частини у такій редакції: 
19.          «Стягнути з Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 200  444 грн 31 коп (двісті тисяч чотириста сорок чотири гривні тридцять одна копійка) за період з 10.02.2022 по 23.06.2022».
20.          В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 у справі №  440/3992/22 залишено без змін.
21.          Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про безпідставність висновків відповідача в частині невиконання Одеською митницею індикативних показників надходжень.
22.          Щодо інших недоліків і порушень, то суд апеляційної інстанції, оцінивши їх по суті, дійшов висновку про їхню безпідставність.
23.          Суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач був переведений на посаду керівника Одеської митниці 05.11.2021, проте фактично першим днем роботи було 08.11.2021, а тому оцінка діяльності позивача на зазначеній посаді за весь листопад 2021 року було неправильним.
24.          Щодо зафіксованого у доповідній записці збільшення загального обсягу залишку конфіскованого майна на складах Одеської митниці на 25  %, то суд апеляційної інстанції зазначив, що вказаний факт не може бути самостійним підтвердженням невжиття позивачем заходів, спрямованих на передання такого майна органам виконавчої служби для реалізації, адже відповідач не оцінював обсяги конфіскації, зокрема в порівнянні з іншими періодами. Суд апеляційної інстанції також уважав, що чинне законодавство не вимагає вжиття заходів щодо передачі всього обсягу майна в місячний строк.
25.          Щодо закриття в листопаді 2021 року справ про порушення митних правил, які були складені за 11 місяців 2021 року, то суд апеляційної інстанції зазначив, що ОСОБА_1 обіймав посаду начальника Одеської митниці лише з 05.11.2021, а тому не мав стосунку до матеріалів адміністративних справ, складених до листопада 2021 року.
26.          З цих же підстав суд апеляційної інстанції відхилив посилання відповідача на відсутність протягом усього 2021 року документування фактів контрабанди наркотичних засобів.
27.          Суд апеляційної інстанції також зазначив, що в доповідній записці вказується на неякісне відпрацювання заходів, згідно з протоколом наради керівного складу від 29.10.2021, термін виконання яких було визначено 03.11.2021, однак у вказаний період часу ОСОБА_1 ще не перебував на посаді керівника Одеської митниці.
28.          Щодо невиконання рекомендацій Держмитслужби України, викладених у листі від 01.09.2021 №17-1/17-01-02/7/2012, суд апеляційної інстанції зазначив, що в період з 01.09.2021 по 08.11.2021 позивач не здійснював обов`язків керівника Одеської митниці, а тому і не повинен відповідати за їхнє невиконання.
29.          Щодо невиконання доручення керівництва Держмитслужби України, надане на нараді керівництва 01.12.2021, то суд апеляційної інстанції зазначив, що обов`язки керівника Одеської митниці з 03.12.2021 по 31.12.2021 виконував ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , який в цей час знаходився у відрядженні, а тому не мав ані можливості, ані обов`язку виконати вказане доручення з об`єктивних причин.
30.          Щодо наявності фактів неналежного оформлення Одеською митницею карток відмови; невідповідність положень про митні пости «Одеса-внутрішній», «Рені», «Чорноморськ-порт», то суд апеляційної інстанції зазначив, що вони не підтверджуються належними доказами, а тому не беруться до уваги.
31.          З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що Контракт з позивачем було припинено протиправно.
32.          Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд апеляційної інстанції зазначив, що в рішенні суду про поновлення на роботі суд зобов`язаний навести розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.
33.          Суд апеляційної інстанції встановив, що розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 за останні два перед звільненням місяці становить 264,09 грн, тривалість вимушеного прогулу - 95 днів, за які на користь позивача підлягає стягненню 200  444,31 грн.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції
34.          12.06.2023 від відповідача до Суду надійшла касаційна скарга, у якій він просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2023.
35.          Ухвалою Верховного Суду від 17.07.2023 відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
36.          За доводами відповідача, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, у подібних правовідносинах відсутній висновок щодо застосування пункту 9 частини першої статті 83, статті 88-1 Закону України «Про державну службу».
37.          Відповідач зазначає, що відповідно до вказаних норм державна служба припиняється з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби.
38.          У спірних правовідносинах з позивачем був укладений Контракт, який передбачав звільнення за умови невиконання визначених Контрактом показників результативності, ефективності та якості їх виконання.
39.          У межах заходів, здійснених з метою контролю за станом виконання начальниками митниць посадових обов`язків, завдань і ключових показників, було проведено аналіз роботи Одеської митниці за листопад 2021 року, яким встановлено низку недоліків, порушень, фактів невиконання та неналежного виконання посадових обов`язків позивачем, а також недосягнення передбачених контрактом результатів роботи.
40.          За доводами відповідача, суди попередніх інстанцій не встановили всіх фактичних обставин справи та не дослідили відповідні докази, якими Держмитслужба доводила наявність передбачених Контрактом підстав для припинення державної служби позивача.
41.          Позивач у відзиві на касаційну скаргу зазначив, що судами попередніх інстанцій повно та всебічно встановлено обставини, що мають значення для розгляду справи, і правильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим підстав для скасування їхніх рішень немає.
42.          За наслідками автоматизованого розподілу касаційну скаргу було передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача ОСОБА_3, суддів Білак  М.В.,   Губської   О.А.
43.          У зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 03.08.2023 №  770/0/15-23 «Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» було призначено повторний автоматизований розподіл справи, за наслідками якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Радишевської  О.Р., суддів Кашпур  О.В., Уханенка  С.А.
V. Джерела права й акти їхнього застосування
44.          Відповідно до частини першої статті 569 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України) працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.
45.          Частиною третьою статті 569 МК України встановлено, що правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.
46.          За змістом частини п`ятої статті 570 МК України з особами, які призначаються на службу до митних органів на посади державної служби, можуть укладатися контракти про проходження державної служби відповідно до законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Контракт про проходження державної служби укладається з особами у разі необхідності забезпечення організації та виконання завдань, що мають як тимчасовий, так і постійний характер. Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років. Дія контракту про проходження державної служби за умови належного його виконання державним службовцем може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.
47.          Принципи, правові та організаційні засади державної служби в Україні визначені Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).
48.          Порядок укладення контракту про проходження державної служби з особою, яка призначається на посаду державної служби, регламентований статтею 31-1 Закону № 889-VІІІ, відповідно до частини першої якої з особою, яка призначається на посаду державної служби, може бути укладено контракт про проходження державної служби відповідно до пункту 3 частини другої статті 34 цього Закону в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
49.          Відповідно до частини п`ятої статті 31-1 Закону №  889-VІІІ до істотних умов контракту належать: 1)  місце роботи і посада державної служби; 2)  спеціальні вимоги до осіб, які претендують на посаду державної служби; 3) дата набрання чинності та строк дії контракту; 4)  права та обов`язки сторін; 5) завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання; 6) режим праці та відпочинку; 7) умови оплати праці; 8)  відповідальність сторін та вирішення спорів; 9) підстави зміни умов, припинення дії та розірвання контракту.
50.          За взаємною домовленістю сторони можуть визначити додаткові умови контракту про проходження державної служби.
51.          При укладанні контракту про проходження державної служби не допускається звуження обсягу прав державного службовця, визначених цим Законом.
52.          Згідно з пунктами 3, 4 частини дванадцятої статті 31-1 Закону №889-VІІІ дія контракту про проходження державної служби припиняється: за ініціативою суб`єкта призначення або керівника державної служби - у разі невиконання або неналежного виконання державним службовцем умов контракту; у разі припинення державної служби з підстав, визначених частиною першою статті 83 цього Закону.
53.          Пункт 9 частини першої статті 83 Закону № 889-VIII серед підстав для припинення державної служби виокремлює припинення державної служби з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби (у разі укладення) (стаття 88-1 цього Закону).
54.          Так, положеннями статті 88-1 Закону №  889-VIII обумовлено, що контрактом про проходження державної служби можуть бути встановлені додаткові, крім передбачених цим Законом, підстави припинення державної служби.
55.          Відповідно до пункту 2 Порядку укладення контрактів про проходження державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №  494 (далі - Порядок №  494) метою укладення контрактів є прийняття ефективних рішень з управління персоналом в державних органах для виконання завдань і функцій таких органів та  /  або їх структурних підрозділів, що мають тимчасовий характер.
56.          Пунктом 9 Порядку №  494 передбачено, що відповідно до контракту особа зобов`язується виконувати завдання, а державний орган зобов`язується виплачувати їй заробітну плату згідно із Законом України «Про державну службу».
57.          Завдання, передбачені у контракті, визначаються в межах повноважень, встановлених посадовою інструкцією.
58.          Завдання містять ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання (далі - ключові показники), які повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано діяльність особи. Ключові показники повинні вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні і мати чіткі строки виконання.
59.          Відповідно до пункту 15 Порядку №  494 визначено, що істотними умовами контракту є, зокрема, завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання.
VI. Позиція Верховного Суду
60.          За змістом наведених положень чинного законодавства, з особою, яка призначається на службу до митних органів на посаду державної служби, може укладатися контракт про проходження державної служби.
61.          Контракт про проходження державної служби є договором між особою, яка призначається на посаду державної служби, та суб`єктом призначення  /  керівником державної служби, за яким особа зобов`язується виконувати завдання держави та досягти визначених показників результативності, ефективності та якості їхнього виконання, а суб`єкт призначення  /  керівник державної служби - створювати належні умови праці, своєчасно та в повному обсязі забезпечувати особу матеріально-технічними ресурсами, необхідними для виконання її посадових обов`язків.
62.          Завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їхнього виконання, строки їх виконання є істотними умовами такого контракту. Вони визначаються в межах повноважень, встановлених посадовою інструкцією державного службовця, та повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано діяльність такого державного службовця.
63.          Невиконання або неналежне виконання державним службовцем умов укладеного контракту є підставою для припинення його дії, що, водночас, передбачає автоматичне припинення державної служби особи на відповідній посаді.
64.          Верховний Суд у постановах від 23.05.2024 у справі №  380/15503/22 та від 31.05.2024 у справі №  380/15752/22 зазначив, що в разі звільнення державного службовця у зв`язку з неналежним виконанням умов контракту про проходження державної служби, а саме недосягненням ключових показників завдань і невиконанням додаткових умов цього контракту, завданням суду є перевірка правильності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, що полягає, насамперед, у тому чи прийнято таке рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях (бездіяльності) особи є підстави для висновку про її невідповідність займаній посаді.
65.          Як установлено судом апеляційної інстанції, контрактом від 04.11.2021 №  84, укладеним між Держмитслужбою України та ОСОБА_1 , були передбачені такі завдання та показники результативності, ефективності та якості їхнього виконання:
1)          керівництво та організація ефективної роботи митниці щодо реалізації державної митної політики та забезпечення виконання у зоні діяльності митниці завдань, покладених на митні органи:
-          на 100  % забезпечено надходження до держбюджету за доведеними індикативними показникам, забезпечено здійснення 100  % заходів, спрямованих на виявлення, протидію та документування порушень митних правил в зоні діяльності митниці, на 100  % здійснено контроль за дотриманням підлеглими посадовими особами вимог законодавства розпорядчих актів Держмитслужби під час виконання службових обов`язків, додержанням службової та виконавської дисципліни, етики поведінки державного службовця;
2) на 100  % забезпечено якісне, своєчасне та у повному обсязі виконання доручень наданих Головою Держмитслужби, Держмитслужбою України, у тому числі спрямованих на виконання завдань, визначених статтею 544 МК України, Положенням про митницю та іншими розпорядчими актами Держмитслужби;
3) на виконання комплексу заходів щодо реалізації вимог Закону України «Про запобігання корупції» на 100  % здійснено системну роботу у напрямі протидії та профілактики корупційних проявів серед особового складу;
4) з метою забезпечення належного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів та країни походження товарів якісно та своєчасно забезпечено 100  % належний контроль за підлеглими посадовими особами щодо здійснення ними перевірки правильності визначення митної вартості товарів;
5) здійснено заходи та контролю для забезпечення дотримання законності та ефективності використання бюджетних коштів. Вжито заходи з погашення кредиторської заборгованості за рахунок коштів загального та спеціального фондів Державного бюджету України, а також обсягу дебіторської заборгованості та недопущення їхнього зростання, а саме:
-          забезпечено досягнення якісних результатів відповідно до мети, планів, вимог щодо діяльності митниці;
-          вжито 100  % заходів з погашення кредиторської заборгованості за рахунок коштів загального та спеціального фондів Державного бюджету України, а також обсягу і дебіторської заборгованості та недопущення їхнього зростання.
66.          У спірних правовідносинах відповідач дійшов висновку про невиконання вказаних завдань з підстав, викладених у доповідній записці Департаменту по роботі з персоналом Держмитслужби України від 28.12.2021 №12-03/890. У цій доповідній записці йшлося про те, що ОСОБА_1 , як керівник Одеської митниці, не забезпечив організацію та контроль за своєчасною передачею на реалізацію конфіскованих судами на користь держави товарів. Під керівництвом ОСОБА_1 Одеською митницею було складено лише 5 протоколів про порушення митних правил, водночас закрито провадження у 85 справах; не виявлено жодного випадку незаконного переміщення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; недотримувалися строки виконання контрольних документів; посадовими особами Одеської митниці не виконувалася вимоги пункту 3.17 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 № 1066. ОСОБА_1 , як керівник Одеської митниці, не привів Положення про митні пости відповідно до вимог листа Держмитслужби від 01.09.2021; допустив недоліки в прогнозуванні надходжень митних платежів до Державного бюджету України; не провів дієвої роботи щодо здійснення належного контролю за правильністю визначення митної вартості «косметичних препаратів» на виконання протоколу наради № 15/ВН/1350 від 08.11.2021; не вжив заходів щодо забезпечення закриття митних декларацій TH, термін яких перевищує 45 днів.
67.          Оцінюючи зазначені порушення та недоліки, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про їхню безпідставність.
68.          Так, в частині, що стосується залишків конфіскованого майна, суди попередніх інстанцій зазначили, що в доповідній записці лише констатовано зростання станом на 01.12.2021 залишків на 25  % у порівнянні з 01.11.2021. Водночас відповідачем не оцінювався обсяг конфіскації та обсяг переданого на реалізацію у листопаді 2021 року майна у порівнянні з попередніми періодами.
69.          Щодо закриття у листопаді 2021 року 85 справ про порушення митних правил, то суди попередніх інстанцій зазначили, що відповідні матеріали були складені в період, коли позивач не обіймав посади начальника Одеської митниці, а тому позивач не може нести відповідальність за їхню якість.
70.          Щодо відсутності документування фактів контрабанди наркотичних засобів, то суди зазначили, що позивач фактично приступив до виконання своїх повноважень лише 08.11.2021, водночас в доповідній записці йдеться про недокументування таких фактів протягом усього 2021 року.
71.          Суди попередніх інстанцій також відхилили посилання відповідача на порушення, що полягали у неякісному відпрацюванні заходів, згідно з протоколом наради керівного складу від 29.10.2021, невиконання рекомендацій Держмитслужби України, викладених у листі від 01.09.2021 №17-1/17-01-02/7/2012, адже строк їхнього виконання сплинув до призначення позивача на посаду.
72.          Посилання відповідача на невідповідність положень про митні пости «Одеса-внутрішній», «Рені», «Чорноморськ-порт» вимогам листа Держмитслужби України від 01.09.2021 №17-1/17-01-02/7/2012 та на неналежне оформлення Одеською митницею карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України судами попередніх інстанцій були відхилені з підстав їхнього непідтвердження жодними доказами.
73.          Щодо виконання індикативних показників, суди попередніх інстанцій встановили, що показник доходів загального та спеціального фондів Державного бюджету України на листопад 2021 року складав 4  677,9 млн грн і був виконаний Одеською митницею на 121,1  %. При цьому, суди попередніх інстанцій вважали, що зміна у листопаді 2021 року наданих митницею прогнозних надходжень митних платежів в сторону збільшення не свідчить про умисне їхнє заниження, адже цей показник є лише прогнозом, на який впливає ряд чинників.
74.          Щодо невиконання доручень керівництва Держмитслужби України, викладених за результатами наради 01.12.2021, то суди попередніх інстанцій зазначили, що відповідно до наказу в.о. голови Держмитслужби України від 02.12.2021 №1572-о обов`язки керівника Одеської митниці з 03.12.2021 по 31.12.2021 виконував ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , який в цей час знаходився у відрядженні за місцем знаходження Держмитслужби України і не мав змоги виконати вказане доручення з об`єктивних причин.
75.          З урахуванням викладеного суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про відсутність підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 83, статті 88-1 Закону України «Про державну службу» для припинення контракту з позивачем.
76.          Доводячи в касаційній скарзі про те, що судами попередніх інстанцій не встановлено усіх фактичних обставин справи та не досліджено відповідні докази, відповідач не зазначає, які обставини залишилися нез`ясованими, які докази суди попередніх інстанцій не дослідили, які обставини вони можуть підтвердити або спростувати, яке значення цих обставин для правильного вирішення справи.
77.          Суд зазначає, що судами попередніх інстанцій було надано належну правову оцінку доводам, на яких ґрунтувалися вимоги та заперечення сторін у справі. Нових доводів, які б свідчили про порушення норм матеріального або процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, у касаційній скарзі не зазначено.
78.          Фактично доводи касаційної скарги відповідача зводяться до переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин. Проте, виходячи з меж перегляду судом касаційної інстанції судових рішень, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
79.          Положеннями частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
80.          Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
81.          Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
82.          Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах заявлених вимог касаційної скарги, Суд уважає, що висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими і такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни рішення суду апеляційної інстанції відсутні.
VII. Судові витрати
83.          Ураховуючи результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
84.          Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
85.          Касаційну скаргу Державної митної служби України залишити без задоволення.
86.          Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року (у незміненій частині) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року залишити без змін. 
87.          Судові витрати не розподіляються.
88.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:                                                                                О.  Р.  Радишевська

Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур

                                                                                                    С.А. Уханенко