ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

12 грудня 2024 року 	м.Суми	

Справа №584/1537/21 
Номер провадження 22-ц/816/1390/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Рунова В. Ю. 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Думал Ольги Сергіївни 
на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 28 березня 2024 року, у складі судді Токарєва С.М.,  ухвалене у м. Путивль, повний текст якого складено 02 квітня 2024 року, 

                                                             в с т а н о в и в :

13 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди.
Свої вимоги мотивував тим, що 03 листопада 2021 року о 17 год. 20 хв. в с. Зінове Конотопського району Сумської області, біля будинку № 11, він керував належним йому автомобілем Тoyota Camry, д.н. НОМЕР_1 . Виїжджаючи від подвір`я, що розташоване за адресою: Сумська область, Конотопський район, с. Зінове, вул. Зарічна, 15, на автодорогу Р-44 «Суми-Путивль-Глухів», на проїзну частину раптово вибіг ОСОБА_2 , в наслідок чого стався наїзд на вказаного пішохода.
У результаті ДТП тілесних ушкоджень ніхто не отримав, а належний позивачу автомобіль зазнав механічних пошкоджень, в зв`язку з чим поліцією складено відносно відповідача протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо порушення ОСОБА_2 підпункту «б» п. 14.4. Правил дорожнього руху.
Постановою Путивльського районного суду Сумської області від 19 листопада 2021 року, яка набрала законної сили 30 листопада 2021 року, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.
Своїми протиправними діями ОСОБА_2 заподіяв позивачу майнову шкоду в розмірі 55810,00 грн, вказану суму позивач повинен сплатити на користь ТОВ «АРТМОТОР» за відновлювальний ремонт належного позивачу автомобіля згідно рахунку № 3255 від 12 листопада 2021 року, в якому зазначаються види робіт та перелік придбаних запчастин, які підлягають заміні.
Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з ОСОБА_2 55810,00 грн майнової шкоди та судові витрати, у тому числі витрати на правничу допомогу.
Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 28 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задоволено повністю.
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 55810 грн 00 коп.
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн, а також витрати за надану правничу допомогу у розмірі 2500 грн. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 – адвокат Думал О.С., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову.
Не погоджується з висновком суду про наявність вини відповідача у завданні шкоди позивачу, оскільки позивачем всупереч ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» не надано доказів огляду незалежним оцінювачем автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н. НОМЕР_1 , на предмет наявних пошкоджень та вартості відновлювального ремонту. Наданий позивачем в якості доказу рахунок на оплату №3255 від 12 листопада 2021 року, виданий ТОВ «АРТМОТОР» на загальну суму 55810 грн, оплачено не було і він не є належним доказом заподіянні майнової шкоди. 
Вказує про відсутність у матеріалах справи доказів, що роботи вказані у рахунку були здійснені щодо автомобіля, який був учасником ДТП 03 листопада 2021 року о 17 год. 20 хв. в с. Зінове по вул. Зарічна, біля будинку №11, та виконання ремонтних робіт знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з діями ОСОБА_2 . 
Доводить, що доданий до відповіді на відзив акт огляду транспортного засобу складено 11 листопада 2021 року о 12 год. 30 хв. в м. Путивль, тобто через 8 днів після ДТП, і не виключається та обставина, що механічні пошкодження зазначеного транспортного засобу були спричинені внаслідок іншої ДТП. Відповідача не було повідомлено про проведення огляду транспортного засобу.   
Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову 55810 грн не перевищує тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль TOYOTA CAMRY, д.н. НОМЕР_1 , зареєстрований за позивачем ОСОБА_1 (а.с. 9).
Постановою Путивльського районного суду Сумської області від 19 листопада 2021 року, яка набрала законної сили 30 листопада 2021 року, справа № 584/1354/21, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн (а.с. 10, 67-68).
Із змісту зазначеної постанови суду вбачається, що 03 листопада 2021 року о 17 год. 20 хв. в с. Зінове по вул. Зарічній, біля будинку № 11, ОСОБА_2 , будучи учасником дорожнього руху, як пішохід, порушив вимоги пп. «б» п. 4.14. Правил дорожнього руху, а саме: раптово вибіг на проїзну частину, в результаті чого стався наїзд на нього автомобілем TOYOTA CAMRY, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , що спричинило механічні пошкодження зазначеного транспортного засобу, при цьому, в результаті ДТП тілесних ушкоджень ніхто не отримав.
Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 11 листопада 2021 року, було оглянуто належний ОСОБА_1 автомобіль TOYOTA CAMRY, д.н. НОМЕР_1 , під час якого виявлено ряд пошкоджень автомобіля. Огляд було проведено за відсутності учасника ДТП ОСОБА_2 (а.с. 36-42).
Згідно рахунку на оплату № 3255 від 12 листопада 2021 року, виданого ТОВ «АРТМОТОР» ОСОБА_1 , власнику автомобіля Тoyota Camry 50, д.н. НОМЕР_1 , щодо проведення робіт та надання послуг щодо ремонту зазначеного автомобіля на загальну суму 55810,00 грн (а.с. 12).
Із дослідженої в судовому засіданні схеми наслідків ДТП, яка сталася 03 листопада 2021 року о 17-20 год. по вул. Зарічній, 13 в с. Зінове, яка міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 584/1354/21, вбачається, що сторони по справі були ознайомлені зі схемою наслідків ДТП, при цьому автомобіль TOYOTA CAMRY, д.н. НОМЕР_1 , зазнав пошкоджень: тріснуло лобове скло, ліве дзеркало пошкоджено, подряпина на дверях, пошкоджені вітровики, сторони підтвердили дані про пошкодження транспортного засобу власноручними підписами.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що позивач її знайомий. 03 листопада 2021 року вона разом з позивачем та його дружиною приїхали до них на дачу. Близько 17-00 год. вони збиралися їхати до м. Путивль. Їхали по ґрунтовій дорозі, коли не очікувано з лівого боку відбувся удар та почувся тріск. Свідок побачила тінь, подумала, що впало дерево. З лівого боку свідок побачила хлопця. У машині позивача тріснуло лобове скло і було розбите дзеркало. Свідок зателефонувала на 102, невдовзі приїхали працівники поліції. Хлопець впав на лівий бік автомобіля, наче його хтось штовхнув. Тілесних ушкоджень у відповідача не було, свідок не бачила, щоб у нього був порваний одяг, від відповідача було чутно запах алкоголю. Позивач не вживав алкогольні напої.
Відповідач ОСОБА_2 за місцем навчання характеризується позитивно (а.с. 31).
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог та наявності передбачених ст.ст. 22, 1166 ЦК України підстав для відшкодування майнової шкоди, заподіяної позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача, встановленої судовим рішенням. 
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання  або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції  про те, що саме внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 , як учасником дорожнього руху, було спричинено механічні пошкодження належного позивачу автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н. НОМЕР_1 , чим заподіяно майнову шкоду. 
Факт пошкодження транспортного засобу TOYOTA CAMRY, д.н. НОМЕР_1 , під час ДТП, що сталася 30 листопада 2017 року, за участі та з вини відповідача підтверджено постановою Путивльського районного суду Сумської області від 19 листопада 2021 року, що набрала законної сили 30 листопада 2021 року, справа № 584/1354/21, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП («Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів»), та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн (а.с. 10, 67-68). 
Згідно з ч. 4 ст. ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої прийнята постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 
Вказуючи про не підтвердження належними доказами розміру заявленої до стягнення майнової шкоди та не погоджуючись з фактом пошкодження належного позивачу автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н. НОМЕР_1 , саме в ДТП, що сталася 03 листопада 2021 року о 17 год. 20 хв., відповідач не заявляв про призначення у справі відповідної експертизи та не скористався передбаченим ст. 106 ЦПК України правом подати до суду висновок експерта, складений за його замовленням.    
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Отже, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження. 
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367 - 369,  п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст. ст. 375, 381 - 384, 389  ЦПК України, апеляційний суд   

                                                            п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Думал Ольги Сергіївни залишити без задоволення.
Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 28 березня 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   В. Ю. Рунов