ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
18 грудня 2024 року
м. Київ
 
справа № 676/1132/23
провадження № 61-5639св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «Сенс Банк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду в складі колегії суддів: Янчуке Т. О., Грох Л. М., Ярмолюка О. І. від 12 березня 2024 року,-
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2023 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до                ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права іпотекодержателя на предмет іпотеки.
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 07 грудня 2006 року між                     АТКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», в подальшому АТ «Альфа-Банк», яке змінило свою назву на АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_5 було укладено генеральний договір № 966/24 ГД 24, відповідно до умов якого банк надав кредит в розмірі 30 000,00 дол. США.
Для забезпечення виконання умов кредитного договору між                                          АКБ «Укрсоцбанк» та  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та                  ОСОБА_4 було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір від 07 грудня 2006 року, згідно умов якого іпотекодавці передали в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за генеральним договором № 966/24 ГД 24 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49,7 кв.м.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Спадкоємцями є                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .
У 2016 році іпотекодавці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом про визнання іпотеки припиненою Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26 вересня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Хмельницької області від               26 вересня 2017 року, визнано припиненим іпотечний договір від 07 грудня                2016 року, зареєстрований в реєстрі за  № 7355. Однак, постановою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року зазначені рішення суду першої та апеляційної інстанцій скасовано. У задоволенні позову про визнання припиненим іпотечного договору відмовлено.
Між тим, 16 січня 2023 року Банком було отримано інформаційну довідку               № 320256036 з якої стало відомо, що іпотеку на спірну квартиру було припинено на підставі рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 22 вересня 2016 року справа 676/1227/16-ц, а 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 ?янець-Подільському, які належали іпотекодавцям ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві власності вже було продано ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 28 грудня  2016 року.
Із урахуванням викладеного, оскільки іпотека є чинною, банк просив суд визнати права АТ «Сенс Банк» як іпотекодержателя на предмет іпотеки, а саме                          3/4 квартири АДРЕСА_1 згідно іпотечного договору від 07 грудня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Саварчуком М. М., зареєстрований в реєстрі за №7355; стягнути з відповідача на користь АТ «Сенс Банк» витрати по сплаті судового збору.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2023 року у задоволенні позову АТ «Сенс Банк» відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на момент продажу спірної квартири ніяких перешкод для укладення договору купівлі-продажу даної квартири не було, зазначена квартири в іпотеці не перебувала. Позивач не надав доказів, які можуть свідчити про недобросовісність ОСОБА_1 , як набувача 3/4 частини квартири.
Короткий зміст постанови апеляційного суду
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 березня 2024 року апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» задоволено. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня  2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Визнано права АТ «Сенс Банк» як іпотекодержателя на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 згідно іпотечного договору від 07 грудня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Саварчуком М. М., зареєстрований в реєстрі за  № 7355. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» судовий збір в розмірі 6 710 грн.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_1 , як набувач частин спірної квартири, проявивши обачність при придбанні частини квартири, міг знати про існування прав та обтяжень на квартиру АДРЕСА_1 , адже інша частина власником якої є іпотекодавець ОСОБА_2 перебуває під обтяженням.
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи вимог касаційної скарги
У квітні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Савліва Л. О. звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 березня 2024 року, у якій просить зазначену постанову апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року в справі № 922/3537/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга мотивована тим, що на момент продажу спірна квартира не була в заставі. Ніхто з учасників справи, а тим більше добросовісний набувач (покупець) ОСОБА_1 не міг та не мав можливості передбачити, що через три роки постановою суду касаційної інстанції будуть скасовані судові рішення попередніх інстанцій. Щодо посилання АТ «Сенс Банк» на те, що ОСОБА_1 було придбано лише частину спірної квартири, що на думку банку свідчить про недобросовісність набувача, зазначає, що частина спірної квартири, яка знаходиться у власності ОСОБА_2 , знаходиться під арештом відділу Державної виконавчої служби по зобов`язанням фізичної особи ОСОБА_2 , які ніяким чином не пов`язані з кредитними або іпотечними правовідносинами ОСОБА_5 та її спадкоємцями з АТ «Сенс Банк».
Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу
У серпні 2024 року представник АТ «Сенс Банк»  подав до суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду залишити без змін. Зазначає, що апеляційний суд дійшов вірного висновку, про те, що позивач звернувся до суду з належним способом захисту порушеного права, а саме про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Суд вірно встановив обставини недобросовісності іпотекодавців щодо відчуження спірного іпотечного майна, так і набувача такого нерухомого майна.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2024 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано цивільну справу                                      № 676/1132/23 з Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області.
Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2024 року зазначену справу призначено до судового розгляду.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Суд установив, що 07 грудня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та                       ОСОБА_5 було укладено генеральний договір № 966/24 ГД                                  24, відповідно до умов якого банк надав їй кредит в розмірі 30 000,00 дол. США., а остання зобов`язалася його повернути у строк на умовах, визначених договором та додатковими угодами до нього, та сплатити проценти за користування кредитом.
На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк»,                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 07 грудня 2006 року укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського нотаріального округу Саварчук М. М. та зареєстрований в реєстрі за №7355.
Згідно з умовами Іпотечного договору, іпотекодавці передали в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за генеральним договором №966/24 ГД 24 квартиру АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, її спадкоємцями є                   ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , що підтверджується витягами зі спадкового реєстру.
Заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 вересня 2016 року справа №676/1227/16-ц ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було визнано припиненим іпотечний договір від 07 грудня 2006 року, укладений між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Саварчук М. М. та зареєстрований в реєстрі за                № 7355.
Як вбачається із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обтяження, припинення іпотеки на квартиру АДРЕСА_1 , були вилучені державним реєстратором виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради 22 листопада 2016 року підстава - рішення суду 676/1227/16-ц від 22 вересня 2016 року Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, індексний номер рішення 32475343.
28 грудня 2016 року ОСОБА_1 було придбано у ОСОБА_3 та                    ОСОБА_4 3/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу від 28 грудня                    2016 року, серія та номер: 1988, видавник: приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу  Саварчук М. М.
Проте, ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2017 року (справа №676/1227/16-ц) заочне рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від                        22 вересня 2016 року скасовано, а справу призначено до розгляду.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Хмельницької області від 26 грудня 2017 року, позов задоволено: визнано припиненим іпотечний договір від 07 грудня 2006 року, укладений між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Саварчук М. М. та зареєстрований в реєстрі за № 7355. Вирішено питання судового збору.
Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі №676/1227/16-ц касаційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено, рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня                    2017 року та постанову апеляційного суду Хмельницької області від 26 грудня 2017 року скасовано: у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання припиненим іпотечного договору відмовлено.
2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга  не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
В силу положень статті 1 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду (далі - Закон № 898-IV), іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно з частинами 1, 6, 7 статті 3 Закону № 898-IV іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.
У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
В силу частин 1 і 3 статті 17 Закону № 898-IV іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.
Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 23 Закону № 898-IV у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.
Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Забезпечення виконання зобов`язання іпотекою гарантує право кредитора одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна.
Звертаючись до суду з позовом, АТ «Сенс Банк» посилалося на те, що спірна квартира була предметом іпотеки, запис про яку та обтяження об`єкта нерухомого майна були вилучені з реєстрів на підставі судового рішення, яке було скасовано, а квартира у період дії не скасованого рішення суду відчужена без згоди іпотекодержателя.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року у справі                 № 922/2416/17 дійшла висновку, що виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру не впливає на чинність іпотеки. Іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі;
- запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя;
- за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають;
- у випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишилася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя щодо іпотечного майна. Після набрання чинності рішення суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя;
- у справі з належною вимогою (зокрема, про визнання прав іпотекодержателя) суд має враховувати наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження. Відсутність у Державному реєстрі іпотек означених відомостей не може беззастережно свідчити про добросовісність особи, яка придбаває таке майно.
- при вирішенні спорів щодо прав на нерухоме майно необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного з порушенням закону, оскільки від цього може залежати, зокрема, чинність чи припинення іпотеки.
У справі, що переглядається апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що позивач звернувся до суду з належним способом захисту порушеного права, а саме про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна.
При вирішенні даного спору суд має врахувати наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за договором купівлі-продажу за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження 3/4 частин спірної квартири. Відсутність у Державному реєстрі іпотек означених відомостей не може беззастережно свідчити про добросовісність особи, яка придбаває таке майно.
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_1 , як набувач 3/4 частини спірної квартири, проявивши обачність при придбанні частини квартири, міг знати про існування прав та обтяжень на квартиру АДРЕСА_1 , адже інша 1/4 частина власником якої є іпотекодавець ОСОБА_2 перебуває під обтяженням.
В той же час, іпотекодавці на підставі заочного рішення, яке в подальшому було скасовано, через два місяці після його ухвалення зняли обтяження накладене за іпотечним договором, і через місяць змогли продати ОСОБА_1 3/4 частин спірної квартири, оскільки на іншу 1/4 частину, яка належала ОСОБА_2 було накладено ще інше обтяження приватним виконавцем.
В цій справі відповідач набув право власності на частку у спірній квартирі під час відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження предмета іпотеки, проте відсутність означених відомостей не може беззастережно свідчити про добросовісність відповідача, за наведених обставин.
З огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що за АТ «Сенс Банк» слід визнати право іпотекодержателя на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 згідно іпотечного договору від 07 грудня 2006 року.
Доводи касаційної скарги відповідача не впливають на висновки апеляційного суду, зводяться до незгоди з прийнятим рішенням та не суперечать правовим позиціям Верховного Суду, які викладені у постановах, що зазначені заявником у касаційній скарзі.
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення прийнято без додержання норм матеріального та процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 березня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | М. Є. Червинська
Судді: | А. Ю. Зайцев
| Є. В. Коротенко
| В. М. Коротун
| М. Ю. Тітов