Справа № 991/7771/24
Провадження 1-кс/991/7804/24

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

установив:

20 серпня 2024 року до Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій заявник просить зобов`язати заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 чи іншу уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, до компетенції якої входить внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань: 
не пізніше 24 годин після отримання копії ухвали внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень, зазначених в поданій ОСОБА_5 заяві про службові злочини щодо викладених в заяві фактів у зв`язку з вчиненням дій ОСОБА_7 , які мають ознаки складу кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 15, ст. 26, ст. 27, ч. 3, 4 ст. 28, ч. 2, 4, 5 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 400-1 КК України, яку отримано 13.08.2024 уповноваженою особою Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; 
розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, провести повний та всебічний розгляд заяви відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. 
Скарга обґрунтована тим, що 12.08.2024 ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку подав до заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 заяву (повідомлення) про вчинення відносно заявника кримінальних правопорушень (в порядку ст. 214 КПК України), яку 13.08.2024 вручено кур`єрською доставкою.
19 серпня 2024 року ОСОБА_5 дізнався, що відомості про кримінальні правопорушення, які викладені у його заяві, не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
Вказане, на думку ОСОБА_5 , свідчить про бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, що стало підставою для звернення до слідчого судді з цією скаргою.
Cудовий розгляд скарги, який призначено на 23.08.2024 о 14:00 год.
23 серпня 2024 року засобами електронної пошти на адресу суду від прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 надійшли письмові заперечення, у яких, посилаючись на ч. 1 ст. 214 КПК України, постанову Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02.02.2023 у справі № 347/1400/18, прокурор зазначив, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Також зазначив, що враховуючи ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий та прокурор. З відомостей, зазначених у зверненні ОСОБА_5 від 12.08.2024, не вбачається вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому таке звернення не є заявою про вчинення злочину, у тому числі, підслідного детективам Національного антикорупційного бюро України. Просив відмовити у задоволенні скарги. Письмові заперечення прокурора долучені до матеріалів скарги.
Судове засідання, яке призначене на 23.08.2024 знято з розгляду у зв`язку з перебуванням слідчої судді в нарадчій кімнаті, розгляд справи відкладено на 29.08.2024 об 11:30 год.
У судовому засіданні 29.08.2024 ОСОБА_5 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_1 . 
За результатами розгляду заяви про відвід ухвалою судді Вищого антикорупційного суду від 05.09.2024 у задоволенні заяви відмовлено, про що повідомлено слідчу суддю ОСОБА_1 . 06.09.2024. 
Враховуючи, що у період з 09.09.2024 по 30.09.2024 слідча суддя ОСОБА_1 перебувала у відпустці, розгляд скарги призначено на 04.10.2024 о 12:45 год. 
У судовому засіданні, яке відбувалось за участі ОСОБА_5 , розпочато розгляд скарги по суті, а саме: оголошені скарга ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, письмові заперечення, які надійшли від прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, та досліджені матеріали справи. 
Під час судового розгляду слідчим суддею ОСОБА_1 скарги ОСОБА_5 неодноразово зазначав, що "склад суду є некомпетентним", у зв`язку з чим слідчим суддею ці слова були сприйняті як заява про відвід слідчого судді, надано вказівку секретарю судового засідання оформити таку заяву у журналі судового засідання та передати на автоматизований розподіл. 
За результатами розгляду заяви про відвід ухвалою судді Вищого антикорупційного суду від 08.10.2024 у задоволенні заяви відмовлено, про що повідомлено слідчу суддю ОСОБА_1 . 09.10.2024. 
Продовження судового засідання щодо розгляду скарги ОСОБА_5 призначено на 15.10.2024 о 12:45 год.
ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, 14.10.2024 надіслав на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи, у якій повідомив, що 15.10.2024 о 12:30 перебуватиме у судовому засіданні по іншій справі в Печерському районного суді м. Києва. Жодних доказів на підтвердження зазначених у заяві обставин не надав, орієнтовних дат для призначення розгляду справи не зазначив.
Слідчим суддею задоволено клопотання ОСОБА_5 , розгляд скарги відкладено на 21.10.2024 о 15:00 год. 
ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, 18.10.2024 від ОСОБА_5 надійшла заява про відкладення розгляду справи, у якій останній повідомив, що не має можливості прийняти участь у судовому засіданні 21.10.2024 у зв`язку з перебуванням у цей день у судовому засіданні по іншій справі в Київському апеляційному суді, яке призначено на 21.10.2024 о 10:15 год. Доказів на підтвердження зазначених у заяві обставин не надав, орієнтовних дат для призначення розгляду справи не зазначив.
У судовому засіданні, розглядаючи вказану заяву про повторне відкладення розгляду справи, слідчим суддею враховані: стадія розгляду справи - розгляд скарги по суті, у ході якого у присутності ОСОБА_5 оголошено скаргу та заперечення прокурора, досліджені матеріали справи; відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження поважності причин неприбуття ОСОБА_5 у два судових засідання підряд; строки, встановлені ч. 2 ст. 306 КПК України, для розгляду скарги; можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді за результатом розгляду скарг на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Тому, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення повторної заяви ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи відсутні, та вважає можливим завершити розгляд скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, за відсутності особи, яка її подала, - ОСОБА_5 .
Прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_9 у судове засідання не прибув.
Відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).
Слідчий суддя, дослідивши скаргу, письмові заперечення прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні скарги належить відмовити з таких підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
У примітці до ст. 45 КК України віднесено до корупційних злочинів кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті (ч. 2 ст. 33-1 КПК України).
З аналізу наведених норм слідує, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду уповноважені на розгляд скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України, виключно у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду. Вказаний висновок кореспондується з нормами частини 1 статті 306 КПК України.
У судовому засіданні встановлено, що звертаючись до керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури із заявою від 12.08.2024 ОСОБА_5 просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 15, ст. 26, ст. 27, ч. 3, 4 ст. 28, ч. 2, 4, 5 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 400-1 КК України.
Враховуючи вищевикладене, до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду віднесене, зазначене у заяві від 12.08.2024 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, тому слідчий суддя досліджує лише обставини щодо наявності підстав та дотримання порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в цій частині.
Згідно із ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Порядок внесення таких відомостей врегульований Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298, згідно із п. 1 глави 2 розділу I якого вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з пунктами 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, враховуючи їх зміст, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин, але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що викладені в ньому обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та не потребують для отримання зазначеного вище висновку перевірки засобами кримінального процесу, або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити а ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, а ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 556/450/18 (провадження № 51-4229км20).
Також Верховний Суд у постанові від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) зазначив: «Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин».
Слідчий суддя також враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 (справа № 818/15/18, провадження № 11-1466апп18) зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Перевіряючи наявність підстав для зобов`язання уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформацію про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 12.08.2024 слідчий суддя зазначає таке. 
Встановлено, що 12.08.2024 ОСОБА_5 звернувся заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури - ОСОБА_6 із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 15, ст. 26, ст. 27, ч. 3, 4 ст. 28, ч. 2, 4, 5 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 400-1 КК України (в порядку ст. 214 КПК України), що підтверджується копією заяви.
У заяві ОСОБА_5 зазначив, що суддею Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_7 за співучасті та у складі колегії суддів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , діючи в умовах реального та потенційного конфлікту інтересів, про який не повідомив, не вжив заходів щодо недопущення реального, потенційного конфлікту інтересів, не вчинив дії та заходи щодо врегулювання реального та потенційного конфлікту інтересів у встановленому Законом України «Про запобігання корупції» порядку, зловживаючи владою та службовим становищем судді Верховного Суду, діючи за попередньою змовою та організованою групою осіб з суддею Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_12 , а також за співучасті з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_16 з порушенням правил предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції (підсудності), неповноважним складом суду, визначеним в результаті незаконного втручання в роботу АСДС, винесено постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі 753/11845/18 (№ 99890230 в ЄДРСР), якою касаційні скарги ОСОБА_5 постановлено залишити без задоволення, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2019 (№ 85798507 в ЄДРСР) та постанову Київського апеляційного суду від 04.02.2020 залишити без змін, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2019 та постанову Київського апеляційного суду від 18.02.2020 залишити без змін. На переконання ОСОБА_5 , суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_12 за попередньою домовленістю зі стороною позивача або за неправомірну вигоду ухвалила замовне злочинне підроблене рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2019 року у справі 753/11845/18. Зазначеним судовим рішенням позовні вимоги ОСОБА_16 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та відшкодування моральної шкоди, постановлено задовольнити частково. Зазначає, що суддя ОСОБА_7 працював разом ОСОБА_12 в Дарницькому районному суді м. Києва, а ОСОБА_16 , як і суддя ОСОБА_7 , є колишнім правоохоронцем. 
Згідно із положеннями ч. 5 ст. 216 КПК України детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 364 КК України, якщо кримінальне правопорушення вчинено суддями.
З огляду на наявність однієї з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, то досудове розслідування відповідного кримінального правопорушення віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Разом з тим, диспозиція ч. 2 ст. 364 КК України передбачає кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, що спричинило тяжкі наслідки.
Зловживання владою або службовим становищем визнається злочином за наявності таких ознак у їх сукупності: 1) використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; 2) вчинення такого діяння з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб; 3) заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб; 4) спричинення тяжких наслідків.
Відсутність однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.
Викладена у заяві від 12.08.2024 ОСОБА_5 про вчинення суддею ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КПК України, інформація зводиться до незгоди із судовим рішенням - постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.09.2024 у справі № 753/11845/18.
Вказана заява не містить обставин, які б свідчили про вчинення суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду кримінальних правопорушень ОСОБА_7 та іншими суддями цього суду умисних дій з використанням влади чи свого службового становища всупереч інтересам служби, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи, що є обов`язковою умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України. 
У той же час, обов`язковою умовою застосування норми ч. 2 ст. 364 КК України є спричинення тяжких наслідків.
За приписами ч. 4 Примітки до ст. 364 КК України, тяжкими наслідками у статтях 364-367  КК України вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. 
Однак, у заяві про вчинення злочину не повідомлено конкретних фактів, які б свідчили про наявність тяжких наслідків, передбачених ч. 4 Примітки до ст. 364 КК України, що завдана неправомірними діями судді ОСОБА_7 .
Звертаю увагу, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.
У рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) визначено, що недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.
Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.
У пункті п. 10 постанови Пленуму ВСУ № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
З наведених вище підстав, намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про злочин, може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність судді, що передбачають статті 126 та 129 Конституції України.
При розгляді питання щодо невнесення відомостей в Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке стосується судді, вважаю за необхідне враховувати Висновок Судової палати у кримінальних справах ВСУ щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013, згідно якого для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги належить відмовити. 
Керуючись ст. 2, 7, 9, 107, 214, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1