П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/3384/24	

Перша інстанція: суддя Попов В.Ф.,
повний текст судового рішення
складено 11.04.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом  Головного управління ДПС в Одеській області до  фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ГУ ДПС в Одеській області (далі ГУДПС) звернулось до суду з позовом до ФОП ОСОБА_1 та просило стягнути суму заборгованості:
- по адміністративним штрафам та іншим санкціям - 1019 грн. 83 коп. на бюджетний рахунок UA518999980313050106000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код ЄДРПОУ: 37607526, отримувач коштів ГУК в Одеській області/Одеська міська ТГ/21081100;
- по акцизному податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (крім тих, що оподатковуються згідно з підпунктом 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України) - 1018 грн. 58 коп. на бюджетний рахунок – UA308999980314080531000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код ЄДРПОУ: 37607526, отримувач коштів ГУК в Одеській області/Одеська міська ТГ/14040200;
- по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - 49159 грн. 64 коп. на бюджетний рахунок  UA938999980313050137000015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код ЄДРПОУ: 37607526, отримувач коштів ГУК в Одеській області/Одеська міська ТГ/11011001;
- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 587667 грн. 45 коп. на бюджетний рахунок UA838999980333109341000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код ЄДРПОУ: 37607526, отримувач коштів ГУК в Одеській області/Одеська область/11010500;
- по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 767244 грн. 60 коп. на бюджетний рахунок – UA358999980313090029000015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код ЄДРПОУ: 37607526, отримувач коштів ГУК в Одеській області/Одеська область/14060100.
Рішенням  Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в позові повністю.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 , був зареєстрований юридичним департаментом Одеської міської ради за №25560000000102103 від 20.09.2012 року.
За даними ГУДПС ФОП ОСОБА_1 перебував на обліку як платник податків у ГУДПС, Приморській державній податковій інспекції за №89309 від 24.09.2012 року.
Так, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис №2005560060003102103 від 14.05.2021 року про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 ..
Станом на 23.01.2024 року, відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про податкову заборгованість для стягнення в судовому порядку та інтегрованих карток платника (ІКП) податкова заборгованість ОСОБА_1 перед бюджетом по адміністративним штрафам та іншим санкціям; по акцизному податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (крім тих, що оподатковуються згідно з підпунктом 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України); по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становить 1406110,10 грн, а саме:
Заборгованість по адміністративним штрафам та іншим санкціям виникла в результаті:
- нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «ПС») №21816/15- 32-24-05 від 31.08.2023 року на загальну суму 1020,00 грн (штрафна санкція).
Заборгованість по акцизному податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (крім тих, що оподатковуються згідно з підпунктом 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 ПК України) виникла в результаті:
- нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «ПС») №21817/15- 32-24-05 від 31.08.2023 року на загальну суму 1020,00 грн (штрафна санкція).
Заборгованість по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування виникла в результаті:
- нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ш») №21823/15- 32-24-05 від 31.08.2023 року на загальну суму 187,99 грн (штрафна санкція);
- нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Р») №21820/15- 32-24-05 від 31.08.2023 року на загальну суму 48972,30 грн (основний платіж, штрафна санкція та пеня).
Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування виникла в результаті:
- нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Р») №21818/15-32-24-05 від 31.08.2023 року на загальну суму 587667,45 грн (основний платіж, штрафна санкція та пеня).
Заборгованість по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла в результаті:
- нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Р») №21824/15-32-24-05 від 31.08.2023 року на загальну суму 767244,60 грн (основний платіж, штрафна санкція та пеня).
Загальна сума заборгованості: 1020,00 грн (штрафна санкція) - 0,17 грн (сплачено) + 1020,00 грн (основний платіж) - 1,42 грн (сплачено) + 187,99 грн (штрафна санкція) + 48 972,30 грн (основний платіж, штрафна санкція та пеня) - 0,65 грн (сплачено) + 587667,45 грн (основний платіж, штрафна санкція та пеня) + 767 244,60 грн (основний платіж, штрафна санкція та пеня) = 1406110,10 гривень.
Вказані ППР були направлені з дотриманням вимог пункту 42.2 ст. 42 ПК України  на адресу відповідача: АДРЕСА_1 , проте не були вручені адресату з підстав закінчення терміну зберігання.
Докази сплати податкового боргу у матеріалах справи відсутні.
У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості, податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №0025295-1305-1532 від 29.11.2023 року, яку було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача: АДРЕСА_1 , проте не вручену адресату з підстав закінчення терміну зберігання.
Оскільки відповідачем не сплачено податковий борг у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи, відповідач не надав суду доказів щодо самостійної сплати податкового боргу, нарахованого на підставі вказаних податкових повідомлень-рішень, так само як і доказів їх оскарження та скасування, на підставі чого така сума грошового зобов`язання відповідача вважається узгодженою та є податковим боргом, який підлягає стягненню.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною другою статті 55 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.
Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі – ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Приписами пп.14.1.175, п.14.1 ст.14 ПК України  встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання;
Згідно положень пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи
Відповідно до п.36.1, п.36.2, п.36.3 ст.36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Приписами п.59.1, п.59.3 ст.59 ПК України  встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до пп. 20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до положень п.95.1, п.95.2, п.95.3 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Разом з тим, відповідно до п. 42.1, 42.2 ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.
Таким чином, приписами ПК України визначено, що податкові повідомлення-рішення та податкова вимога надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації.
Відповідно до п. 6, 7 Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 року № 610, податкова вимога надсилається (вручається) платнику податків у письмовій та/або електронній формі. Податкові вимоги, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та завірені печаткою такого контролюючого органу. Платникам податків, які подають звітність в електронній формі, контролюючі органи можуть надсилати податкові вимоги засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. На вимогу платника податків, який отримав податкову вимогу в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідну податкову вимогу у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту (в письмовій або електронній формі) платника податків.
Податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу. У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. Інформація про дату і час надсилання та отримання податкової вимоги через електронний кабінет з ідентифікацією відправника та отримувача зберігається безстроково і може бути отримана через електронний кабінет у вигляді електронного документа, в тому числі у вигляді квитанції у текстовому форматі.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 42.5 ст.42 ПК України передбачено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначені ППР було направлено за податковим місцем обліку відповідача, а саме: АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку, проте вони не були вручені адресату з підстав закінчення терміну зберігання, тобто в розумінні норм чинного законодавства є врученими належним чином.
При цьому, матеріали справи не містять доказів оскарження спірних ППР, тобто грошове зобов`язання є узгодженим та вважається податковим боргом.
Отже, з урахуванням того, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення податковим органом відповідачу податкової вимоги, апеляційний суд вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та наявність підстав для стягнення з відповідача заявленої суми заборгованості.
Разом з тим, апеляційний суд не надає оцінки наданій апелянтом первинній документації та відхиляє доводи апелянта щодо порушення порядку проведення перевірки та протиправності рішень податкового органу, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення узгодженого податкового боргу, а не законність проведення перевірки чи прийнятих за наслідками перевірки податкових повідомлень рішень. 
При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідач не був позбавлений можливості оскаржити в судовому порядку податкові повідомлення рішення та вимогу згідно норм чинного законодавства до набуття податковим зобов`язанням статусу узгодженого.
Також, судова колегія не приймає до уваги посилання відповідача на те, що у змісті оголошення на офіційному сайті Одеського окружного адміністративного суду про розгляд справи зазначена пропозиція фізичній особі-платнику податків ОСОБА_2 отримати копію ухвали про відкриття провадження у справі і вказана обставина завадила йому ідентифікувати себе стороною у цій справі, оскільки у вказаному оголошенні чітко зазначено, що позов подано саме до ОСОБА_1 , і що метою цього оголошення є саме повідомлення ФОП ОСОБА_1 про відкриття спрощеного позовного провадження (т.1 а.с.64).
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року – без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	А.В. Бойко    О.А. Шевчук