ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/24356/24                                                       Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Дудін С.О.,                                                                          
                                                                                                                           Суддя-доповідач Кобаль М.І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 19 листопада 2024 року                                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                           Кобаля М.І.,
суддів                                                    Бужак Н.П., Файдюка В.В., 
при секретарі:                                     Литвин С.В.
за участю:
представника позивача:                    Урєкє А.В.
представника відповідача:                Спиридонова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСО-АВТОТЕХНІКС» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року про залишення позову без розгляду у справі за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСО-АВТОТЕХНІКС» про стягнення податкового боргу, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року про залишення позову без розгляду.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, які з`явилися у призначене судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків з позовом до ТОВ «ЕСО-АВТОТЕХНІКС» про стягнення податкового боргу.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
18.09.2024 на адресу суду першої інстанції від Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшла заява про залишення позовної заяви про стягнення податкового боргу без розгляду, у зв`язку з його погашенням (а.с.61).
Розглянувши вказану заяву, суд першої інстанції задовольнив її і залишив без розгляду позов Центрального міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків до ТОВ «ЕСО-АВТОТЕХНІКС» про стягнення податкового боргу.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до пункту 5 ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема, якщо надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду.
Дійсно, вказана правова норма не передбачає наявності розсуду суду при надходженні від позивача заяви про залишення позову без розгляду та імперативно визначає певний наслідок вчинення такої процесуальної дії як залишення позову без розгляду. Наведене відповідає закріпленому в частині другій статті 9 КАС України принципу диспозитивності, за яким суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що вказана правова норма діє лише за умови, якщо розгляд справи по суті ще не розпочато судом.
Частиною 2 ст. 240 КАС України регламентовано, що заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті.
Як вже вище зазначалося судом, в даній справі ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених   статтею 263   цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч.2 ст. 262 КАС України).
Отже, у даному випадку, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження розпочався 09.08.2024 року, тобто після спливу тридцятиденного терміну, встановленого ч .2 ст. 262 КАС України.
Відповідно, право на подання заяви про залишення позову без розгляду було наявне у  Центрального міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків до 09.08.2024 року. Разом з тим, заява про залишення позову без розгляду надійшла на адресу суду першої інстанції 18.09.2024 року, тобто з порушенням процесуального строку, встановлено нормами КАС України.
За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність законних підстав для залишення позову без розгляду, відповідно до пункту 5 ч.1 ст. 240 КАС України, а тому оскаржувану ухвалу необхідно скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та спростовують висновки суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
У зв`язку з вищезазначеним, апеляційна скарга підлягає задоволенню, відповідно оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.      
Керуючись ст.ст.240, 242, 308, 310, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд, -      
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСО-АВТОТЕХНІКС» - задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року про залишення позову без розгляду - скасувати.
Справу за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСО-АВТОТЕХНІКС» про стягнення податкового боргу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                      М.І. Кобаль

Судді:                                                                                          Н.П. Бужак

                                                                                                            В.В. Файдюк

Повний текст виготовлено 28.11.2024 року