ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 р.	Справа № 440/14223/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.09.2024, (головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол) по справі № 440/14223/23
за позовом       ОСОБА_1  
до     Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2023, позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нездійснення перерахунку і виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.03.2023 з урахуванням підвищення до пенсії як інваліду війни відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 року № 1381 у розмірі 25% від основного розміру пенсії 16920,00 грн. і з урахуванням сум індексації пенсії за 2022 в розмірі 2961,00 грн та за 2023  в розмірі 1500 грн, а саме із загальної суми 21381,00 грн.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок і виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.03.2023 з урахуванням підвищення до пенсії як інваліду війни відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2023) у розмірі 25% від основного розміру пенсії 16920,00 грн і з урахуванням сум індексації пенсії за 2022 рік в розмірі 2961,00 грн. та за 2023 рік в розмірі 1500 грн, а саме із загальної суми 21381,00 грн, без обмеження виплати пенсії максимальним розміром та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії.
Рішення суду набрало законної сили 02.12.2023 на 02.01.2024  року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №440/14223/23.
На підставі виконавчого листа, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 74009651 з примусового виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі №  440/14223/23 (т.1, а.с. 69-70).
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від  12.02.2024 заяву ОСОБА_1  про задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійною фонду України в Полтавській області, вчинені на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 по справі №440/14223/23, що полягають у невірному розрахунку індексації грошового забезпечення за 2022 рік та підвищення до пенсії як інваліду війни відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2023) у розмірі 25% від основного розміру пенсії, при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від  14.02.2024 заяву ОСОБА_1  про встановлення судового контролю задоволено.
Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 по справі №440/14223/23.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати протягом місяця з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 по справі №440/14223/23.
26.02.2024 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції клопотання  в якому просив: 
- накласти на начальника Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області ОСОБА_2 ,  як керівника державного органу суб`єкта владних повноважень, за неподання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від  01 листопада 2023 року у справі №440/14223/23, штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 121 120, 00 грн.  шляхом стягнення з начальника Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області ОСОБА_2 ,  на користь ОСОБА_1 60 560, 00 грн. та стягнути  з начальника ГУ ПФУ в Полтавській області ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України 60 560, 00 грн.; 
- встановити Головному управлінню Пенсійного Фонду України в Полтавській області новий строк подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі №440/14223/23 протягом 10 днів, з дня набрання ухвалою законної сили.
В обґрунтування клопотання зазначив, що пенсійним органом не виконано вимоги ухвали суду від 14.02.2024 щодо надання звіту про виконання судового рішення від 01.11.2023, з врахуванням правового висновку , зазначеного в окремій ухвалі Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2024.
12.03.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про результати виконання рішення суду від 01.11.2023 року у справі № 440/14223/23. 
У звіті повідомлено, що рішення суду виконано в межах покладених на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зобов`язань та з урахуванням норм чинного законодавства та відповідно до документів пенсійної справи. Зазначено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 по справі №440/14223/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.03.2023, виходячи із      суми грошового забезпечення 21150,00 грн. Так, основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення (вислуга років 36) визначено у сумі 16920,00 грн, з урахуванням індексації - 20788,80 грн; з урахуванням доплати: індексація ОСНП 2022 (21150*0,140): (за рішенням суду) - 2368,80 грн, індексація базового ОСНП 2023 (24111*0,197):(за рішенням суду) -1500,00 грн, в т.ч. збільшення основного розміру пенсії (25%) від суми 16920,00 грн (за рішенням суду) - 5197,20, щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ № 713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) - 2000,00 грн; підвищення або надбавки до пенсії: прирівняні до інвалідів війни 2 групи інвалід війни 2 гр. (ст.7) (з 01 по 30) - 837,20 грн; інвалід війни 2 гр./при виконанні обов`язків в/с - 50,00 грн. - підсумок пенсії (з надбавками) - 28873,20 грн . (т.1, а.с. 226 – 230, 245)
 Згідно з розрахунком доплати від 05.12.2023 року органом Пенсійного фонду нараховано доплату у загальній сумі 23 750 грн за період з березня 2023 року по грудень 2023 року. Доказів проведення виплат цієї суми до звіту не додано. (т.1, а.с. 244)
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від  03.09.2024 у задоволенні клопотання про накладення штрафу в порядку ст.382 КАС України ОСОБА_1 відмовлено.
Встановлено новий строк для подання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі №440/14223/23.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області протягом дев`яноста днів з дня набрання законної сили цією ухвалою подати звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі №440/14223/23.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови в накладенні штрафу на керівника  ГУ ПФУ в Полтавській облатсі, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, просить її скасувати та постановити нову, якою заяву, подану в порядку ст. 382 КАС України задовольнити.
В обґрунтування заяви зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги не виконання відповідачем судового рішення в повному обсязі, оскільки станом на 30.08.2024 року з електронної пенсійної справи ОСОБА_1 вбачається, що жодного фактичного перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до окремої ухвали Полтавським окружним адміністративним судом від 12.02.2024 року по справі №440/14223/23 ГУ ПФУ в Полтавській області не здійснено, індексацію базового ОСНП за 2022  позивачу залишено в попередньому розмірі 2368,80 грн.,  не перераховано до розміру 2 961,00 грн (21150*0,140) . Проте, судом не надано правової оцінки наданому витягу з електронної пенсійної справи ОСОБА_1 . 
Вважає, що суд першої інстанції не врахував, що при виконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року у справі №440/14223/23 відповідач має враховувати також інші судові рішення, які набрали законної сили, щодо визначення розміру пенсії, який підлягає виплаті позивачу, а саме рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2024 року у справі №440/2736/24.
Вважає, що розмір перерахованої та призначеної до виплати пенсії позивача на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі №440/14223/23 з врахуванням правового висновку окремої ухвали Полтавським окружним адміністративним судом від 12.02.2024  по справі №440/14223/23 та рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04. 2024  у справі №440/2736/24 ,  має складати 31340, 40 грн.
Саме тому просить накласти штраф на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_2 , оскільки останній не вжив конкретних заходів з метою повного виконання судового рішення.
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач), надало відзив на апеляційну скаргу в якому зазначило, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. 
Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи в задоволені заяви про накладення штрафу на керівника пенсійного органу  суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено обставин  умисного не виконання саме керівником пенсійного органу  рішення суду, недобросовісність у його діях, ухилення від виконання судового рішення та вини  в частині нарахування та виплати пенсії позивачу.
Враховуючи оскарження позивачем ухвали суду першої інстанції фактично лише в частині відмови в накладенні штрафу та межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно частин 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).
Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах встановлено ст. 382 КАС України, частиною 1 якої передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно частин 2, 3 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Половина штрафу стягується на користь позивача, інша половина до Державного бюджету України.
Таким чином, КАС України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено на суд, який може накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання такого рішення, штраф.
Колегія суддів враховує, що ст. 382 КАС України надає суду право накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штраф за власною ініціативою.
Приписи процесуального законодавства щодо накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу на невиконання рішення або неподання звіту не є імперативними, а дозволяють суду діяти на власний розсуд в питанні накладення штрафу.
При цьому, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.
Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2022 у справі №826/9960/15, обов`язковою умовою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу в порядку, передбаченому частиною другою статті 382 КАС України, є встановлення для такого суб`єкта владних повноважень строку на подання звіту про виконання судового рішення та в подальшому неподання такого звіту у встановлений строк. Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за діяльність очолюваного ним державного органу, яким не забезпечено виконання судового рішення у встановлений судом строк.
Колегія суддів зазначає, що зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Крім того, суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо прийняття чи не прийняття поданого звіту. Суд вправі лише відповідною ухвалою встановити новий строк подання звіту або накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду штрафу у відповідному розмірі.
Разом з тим, такі заходи судового контролю підлягають до застосування у разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 звернув увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі.
Приписами ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Слід зазначити, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Вказана позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності “небезпідставної заяви” за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути “ефективним” як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Афанасьєв проти України” від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, “ефективний засіб правового захисту” в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Судом встановлено на примусовому виконання перебуває рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 по справі №440/14223/23, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок і виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.03.2023 з урахуванням підвищення до пенсії як інваліду війни відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2023) у розмірі 25% від основного розміру пенсії 16920,00 грн і з урахуванням сум індексації пенсії за 2022 рік в розмірі 2961,00 грн. та за 2023 рік в розмірі 1500 грн, а саме із загальної суми 21381,00 грн, без обмеження виплати пенсії максимальним розміром та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2024  зобов`язано ГУ  ПФУ в Полтавській області подати протягом місяця з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 по справі №440/14223/23.
 На виконання вимог суду 12.03.2024 ГУ ПФУ в Полтавській області  до суду подано звіт про результати виконання рішення суду від 01.11. 2023 у справі № 440/14223/23 (а.с. 226 - 230, т.1)
У звіті повідомлено, що рішення суду виконано в межах покладених на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зобов`язань та з урахуванням норм чинного законодавства та відповідно до документів пенсійної справи. Зазначено, що на виконання рішення проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 по 31.12.2023 з урахуванням підвищення до пенсії як інваліду війни відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2023) у розмірі 25 % від основного розміру пенсії 16920,00 грн і з урахуванням сум індексації пенсії за 2022 рік в розмірі 2961, 00 грн та за 2023 рік в розмірі 1500 грн, а саме із загальної суми 21381 грн, без обмеження виплати пенсії максимальним розміром та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії, у розмірі 23750 грн, яку обліковано в реєстрі судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетної програмою.
Із доданого до звіту протоколу перерахунку пенсії від 05.12.2023 слідує, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 по справі №440/14223/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.03.2023, виходячи із суми грошового забезпечення 21150,00 грн. Так, основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення (вислуга років 36) визначено у сумі 16920,00 грн, з урахуванням індексації - 20788,80 грн; з урахуванням доплати: індексація ОСНП 2022 (21150*0,140): (за рішенням суду) - 2368,80 грн, індексація базового ОСНП 2023 (24111*0,197):(за рішенням суду) -1500,00 грн, в т.ч. збільшення основного розміру пенсії (25%) від суми 16920,00 грн (за рішенням суду) - 5197,20, щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ № 713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) - 2000,00 грн; підвищення або надбавки до пенсії: прирівнені до інвалідів війни 2 групи інвалід війни 2 гр (ст.7) (з 01 по 30) - 837,20 грн; інвалід війни 2 гр./при виконанні обов`язків в/с - 50,00 грн. - підсумок пенсії (з надбавками) - 28873,20 грн /а.с. 245, т.1/.
Згідно з розрахунком доплати від 05.12.2023 /а.с. 244, т.1/ органом Пенсійного фонду нараховано доплату у загальній сумі 23 750 грн за період з березня 2023 року по грудень 2023 року.
Однак, на адресу суду доказів проведення виплат цієї суми до звіту не додано.
За наслідками розгляду поданого ГУ ПФУ в Полтавській області звіту, з підставі  не надання доказів повного виконання рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2024  у справі №440/2736/24,  суд першої інстанції  зобов`язав відповідача повторно надати такий звіт.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.11.2020 року у справі « 361/2109/17 вказав наступне: «...Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафних санкцій є заходом для забезпечення права громадян на судовий захист у разі невиконання рішення суду. Для того щоб накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень, суд повинен встановити, що рішення суду не виконано та з`ясувати причини її невиконання.
Суд має право, але не зобов`язаний накладати штраф. Якщо під час судового розгляду цього питання буде встановлено, що посадова особа або орган, відповідальні за виконання рішення, діяли добросовісно, то саме лише невиконання судового рішення не містить складу правопорушення, за яке можлива юридична відповідальність у вигляді штрафу.
Тобто, обов`язковою умовою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу є встановлення для такого суб`єкта владних повноважень строку на подання звіту про виконання судового рішення та в подальшому неподання такого звіту у встановлений строк.
Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює та яким не забезпечено виконання судового рішення у встановлений строк.
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі».
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови штрафу є мірою покарання, а тому, можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про його ухилення від виконання рішення суду.
Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, пенсійним органом здійснено певні заходи, спрямовані на виконання рішення суду, із поданого звіту не встановлено обставин, які свідчать про умисне невиконання саме керівником ГУ ПФУ в Полтавській області рішення суду, недобросовісність у його діях, які б свідчили про ухилення від виконання рішення суду. Відсутність додаткового фінансування бюджету ГУ ПФУ в Полтавській області  свідчить , що невиконання судового рішення обумовлено об`єктивними обставинами, незалежними від посадових осіб ГУ ПФУ в Полтавській області, порушення під час перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду, встановлені окремою ухвалою суду від 12.02.2024 пенсійним органом усунено, вини керівника управління у формі умислу на невиконання судового рішення в частині нарахування та виплати пенсії не встановлено. 
Отже, підстави для накладення на керівника Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області штрафу у зв`язку з умисним невиконанням рішення суду відсутні.
Доводи апелянта щодо обов`язку пенсійного органу врахувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2024 року у справі №440/2736/24, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки  на час звернення до суду із заявою про встановлення контролю (26.02.2024) таке рішення ще не було прийнято . 
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу в частині відмови у накладенні штрафу на керівника відповідача, не допустив порушень норм матеріального і процесуального права та судом першої інстанції повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а тому не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.09.2024 по справі № 440/14223/23  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  28.10.2024 року