П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/19432/23 
                                                                               Головуючий у 1-й інстанції:  Михайлов О.О. 
Суддя-доповідач:  Сторчак В. Ю. 
11 грудня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Граб Л.С.  Матохнюка Д.Б. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи, 
В С Т А Н О В И В :
Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 кошти у рахунок погашення податкового бору в сумі 650606 грн 25 коп.
Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у скарзі.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що за ОСОБА_1 рахується податковий борг в сумі 650 606,25 грн. Даний борг виник по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на підставі:
- податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №0686062-2412-2225 від 05.09.2022, за датою нарахування від 25.02.2023 в сумі 34 143,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №0679464-2412-2225 від 05.09.2022, за датою нарахування від 25.02.2023 в сумі 241 797,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №0679468-2412-2225 від 05.09.2022, за датою нарахування від 25.02.2023 в сумі 36 351,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №0028233-2412-2225 від 23.02.2023, за датою нарахування від 25.08.2023 в сумі 261 946,75 грн;
- податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №0028241-2412-2225 від 23.02.2023, за датою нарахування від 25.08.2023 в сумі 36 988,25 грн;
- податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №0028244-2412-2225 від 23.02.2023, за датою нарахування від 25.08.2023 в сумі 39 380,25 грн.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент розгляду цієї справи, відповідачем заборгованість в добровільному порядку не сплачена, тому вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області про стягнення з ОСОБА_1 коштів у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 650606,25 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду приходить до висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у відповідності до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 КАС України, є підставою для його скасування.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційних скаргах, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів встановила таке.
Згідно з підп. 16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пп. 14.1.39. п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податковий орган вказав, що за відповідачем обліковується податковий борг, що підтверджується: розрахунком суми заборгованості, корінцем податкової вимоги форми "Ф" від 09.11.2017 №3651-17, податковими повідомленнями-рішеннями форми "Ф": №0686062-2412-2225 від 05.09.2022, №0679464-2412-2225 від 05.09.2022, №0679468-2412-2225 від 05.09.2022, №0028233-2412-2225 від 23.02.2023, №0028241-2412-2225 від 23.02.2023, №0028244-2412-2225 від 23.02.2023.
На виконання вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України позивач надіслав відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 09.11.2017 №3651-17.
Враховуючи, що зазначена заборгованість відповідачем в добровільному порядку не сплачена, податковий орган звернувся до суду з даним позовом про її стягнення.
Разом з тим, як встановлено під час апеляційного розгляду справи, в провадженні Хмельницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №560/4838/24, предметом позову у якій є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, на підставі яких було стягнуто податковий борг з позивача рішенням у справі №560/19432/23.
Відповідно до п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
За змістом пункту 56.18 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Згідно з пп. 60.1.4 п. 60.1 ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
У такому випадку податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду (п. 60.5 ст. 60 ПК України).
Таким чином, з дня набрання законної сили відповідним рішенням суду про скасування рішення контролюючого органу, яким визначені грошові зобов`язання, останнє вважається відкликаним та не створює будь-яких правових наслідків з моменту його прийняття.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, 27 травня 2024 року за результатом розгляду справи №560/4838/24 прийнято рішення, яким  визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Ф" № 0028241-2412-2225 від 23.02.2023 року на суму 36 988,25 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період – 2022 рік; форми "Ф" № 0028233-2412-2225 від 23.02.2023 року на суму 261 946,75 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період – 2022 рік; форми "Ф" №0686062-2412-2225 від 05.09.2022 року на суму 34 143,00 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період – 2021 рік; форми "Ф" № 0679464-2412-2225 від 05.09.2022 року на суму 241 797,00 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період – 2021 рік.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2024 року у справі №560/4838/24 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.05.2024 року - без змін. Постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2024 року у справі №560/4838/24 набрала законної сили з дати її прийняття.
Відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Отже, станом на момент розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції податкові повідомлення-рішення, на підставі яких визначено наявність податкового боргу у ОСОБА_1 , скасовані судовим рішенням, що набрало законної сили, і в силу положень п. 60.5 ст. 60 ПК України вважаються відкликаними, тому підстави для стягнення вказаного податкового боргу з відповідача відсутні.
Таким чином, зважаючи на встановлені у справі обставини, оскільки податкова вимога форми "Ф" від 09.11.2017 №3651-17 вважається відкликаною, то підстави для додаткової оцінки доводів апеляційної скарги щодо правильності розрахунку пені при визначенні суми податкового боргу відсутні.
Враховуючи встановлені у справі обставини, за результатом апеляційного розгляду колегія суддів вважає, що дії відповідача, як суб"єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами не відповідали критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України, а відтак, приходить до висновку про необгрунтованність позовних вимог позивача.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.3 ст.242 КАСУ).
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права, у зв"язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу відмовити.
 Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Граб Л.С.    Матохнюк Д.Б.