УХВАЛА

18 грудня 2024 року 
м. Київ

справа №400/8134/21
адміністративне провадження №К/990/18157/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стеценка С.Г.,
розглянувши клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 22 квітня 2024 року
у справі № 400/8134/21
за позовом ОСОБА_1 
до Миколаївської міської ради
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради (далі також - відповідач), в якому просив:
1)   скасувати рішення Миколаївської міської ради від 08.07.2021 № 6/89 про відмову в затвердженні проекту землеустрою та наданні у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 ; 
2)   зобов`язати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 , площею 816 кв. м, кадастровий номер 4810137200:09:072:0015.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 05.01.2023, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023, відмовив у задоволенні позову. 
Верховний Суд постановою від 22.04.2024 скасував рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.01.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023 у справі № 400/8134/21, й ухвалив нове рішення, яким:
- позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнив;
- скасував рішення Миколаївської міської ради від 08.07.2021 № 6/89 про відмову в затвердженні проекту землеустрою та наданні у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 ;
- зобов`язав Миколаївську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 , площею 816 кв. м, кадастровий номер 4810137200:09:072:0015.

У липні 2024 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , подане у порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якому позивач просив зобов`язати Миколаївську міську раду надати звіт про виконання постанови Верховного Суду від 22.04.2024, а також застосувати до Миколаївського міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича заходи, визначені ч.ч. 2 - 7 ст. 382 КАС України. 
В обґрунтування клопотання позивач вказував, що у період з дати набрання судовим рішенням касаційного суду законної сили Миколаївська міська рада провела вже три сесії, однак досі не прийняла відповідного рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 , площею 816 кв. м, кадастровий номер 4810137200:09:072:0015. При цьому 01.05.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було відкрите виконавче провадження за № 74890886 з примусового виконання судового рішення у справі № 400/8134/21 за пред`явленим виконавчим листом суду першої інстанції від 25.04.2024. У межах цього виконавчого провадження державним виконавцем до боржника за невиконання судового рішення в повному обсязі без поважних причин застосований штраф у сумі 5   100 грн., що виявилося безрезультатним.
На підтвердження своїх доводів долучив до клопотання роздруківки витягу зі стенограми тридцять третьої чергової сесії Миколаївської міської ради VIII скликання (початок роботи сесії 30.05.2024) й результатів відкритого голосування депутатів міської ради на даній сесії; витягів з протоколів постійної комісії міської ради з питань екології, природокористування, просторового розвитку, містобудування, архітектури і будівництва, регулювання земельних відносин, датованих за період квітень і травень 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 16.07.2024 у задоволенні вказаного клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 22.04.2024 у справі № 400/8134/21 було відмовлено.

19.11.2024 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло вдруге клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якому позивач просив зобов`язати Миколаївську міську раду подати звіт про виконання постанови Верховного Суду від 22.04.2024, а також застосувати до Миколаївського міського голови Сенкевича О.Ф. заходи, визначені ч.ч. 2 - 7 ст. 382 КАС України.

Дослідивши подане клопотання разом із доданими до нього матеріалами, Суд доходить висновку, що таке фактично містить обгрунтування, аналогічне тому, що й в попередньо поданому клопотанні, та таке задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Правові норми, закріплені у ч. 1 ст. 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, пп. «ґ» п. 4 ч. 1 ст. 356 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається про встановлення судом касаційної інстанції строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
Водночас зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.07.2018 у справі            № 235/7638/16-а.
З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.02.2020 у справі            № 0640/3719/18 та від 11.06.2020 у справі № 640/13988/19.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування ст. 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
З поданого до Суду клопотання вбачається, що у період з 22 квітня по 30 травня 2024 року Миколаївською міською радою рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 , площею 816 кв. м, кадастровий номер 4810137200:09:072:0015 не приймалося. Тим часом позивач не зазначив, що він звертався до відповідача із запитом про надання інформації щодо виконання постанови Верховного Суду від 22.04.2024, а також докази, які б свідчили про невиконання судового рішення з поважних причин, до клопотання не долучив. Що ж до посилання ОСОБА_1 на обставини видачі виконавчого листа і пред`явлення такого до примусового виконання, з відкриттям у подальшому відповідного виконавчого провадження, то останні не підтверджені жодними документальними доказами. 
У зв`язку з цим Суд вважає, що у даному випадку наразі не вбачається за можливе встановити, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду у цій справі.
З огляду на викладене, Суд зазначає про відсутність у цьому випадку передбачених КАС України підстав для встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання постанови Верховного Суду від 22.04.2024, оскільки відсутні докази, які б підтверджували його намір ухилення від виконання або неможливість належного виконання судового рішення, а тому у задоволені клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 248, 382 КАС України, Верховний Суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 22.04.2024 у справі № 400/8134/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              С.Г. Стеценко