Справа № 756/9534/24                                                                                            Головуючий в 1 інстанції
Провадження № 3-зв/824/131/2024                                                                       Доповідач: ОСОБА_4.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
 
22 листопада 2024 року                                                                                                        м. Київ
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_4., розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_2,
 
в с т а н о в и л а:
В провадженні судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2.перебуває справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 
14 листопада 2024 року захисник ОСОБА_3., який діє в інтересах  ОСОБА_1 , подав за допомогою електронної пошти з накладенням електронного цифрового підпису заяву про відвід судді  ОСОБА_2 .В обґрунтування доводів поданої заяви вказав, що в судовому засіданні, яке відбулось13.11.2024 року суддя ОСОБА_2.необґрунтовано відмовила у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик свідка, чим позбавила свідка права на надання пояснень та порушила право ОСОБА_1 на справедливий розгляд справи. Вказана обставина, на переконання захисника, указує на наявність сумніву в неупередженості та безсторонності судді, а також порушує право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом і право на доступ до правосуддя.
Захисник ОСОБА_3. до суду апеляційної інстанції не з`явився, направившизаяву, в якій просив заяву про відвід судді задовольнити в повному обсязі та розглянути вказану заяву за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .
Вивчивши доводи поданої заяви про відвід, матеріали судового провадження, вважаю, що у задоволенні заяви захисника ОСОБА_3. про відвід судді ОСОБА_2. слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд.
Оскільки чинним КУпАП не передбачена процедура відводу та самовідводу, з огляду на вказані положення закону та ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантоване право на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, у справі про адміністративне правопорушення сторони провадження можуть заявити відвід, а суддя самовідвід.
Норми чинного КУпАП не регулюють порядок вирішення питання про відвід судді, але з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права, при вирішенні цього питання, а саме ст.ст. 75, 81 КПК України.
Вичерпний перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, встановлений ст. 75 КПК України. До таких обставин відносяться випадки, коли суддя є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; суддя брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо суддя особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості; у випадку встановлення порушення порядку визначення судді для розгляду справи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.
Заявлений відвід судді ОСОБА_2 захисник ОСОБА_3. мотивував тим, що суддя ОСОБА_2. необґрунтовано відмовила у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик свідка, чим позбавила свідка права на надання пояснень та порушила право ОСОБА_1 на справедливий розгляд справи. Вказана обставина, на переконання захисника, указує на наявність сумніву в неупередженості та безсторонності судді, а також порушує право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом і право на доступ до правосуддя.
Вважаю, що доводи заявленого відводу є надуманими та такими, що не ґрунтуються як на вимогах закону, так і на матеріалах судового провадження.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, 13 листопада 2024 року під час розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_3. на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 08.10.2024 року в судовому засіданні суддя ОСОБА_2. відмовила в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3. про виклик свідка, який був присутній на місці події при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 09.11.2006 року зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного», тобто презумпція особистої неупередженості судді діє допоки не з`являться докази на користь протилежного.
У заяві захисника ОСОБА_3. про відвід судді ОСОБА_2. не зазначено жодних обставин, які б викликали об`єктивний сумнів у неупередженості та безсторонності судді ОСОБА_2. чи посилання на інші підстави, передбачені ст. 75 КПК України, а також не долучено належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді. 
Заявлений захисником ОСОБА_3 відвід судді ОСОБА_2. зводиться виключно до його незгоди з процесуальним рішенням судді, що не може бути підставою для відводу і не є переконливим свідченням упередженості судді.
Згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, в п. 10 Постанови від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.
Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку із здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, повинні вирішуватися за допомогою апеляції.
Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 також передбачено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.
Таким чином, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. Відповідно, незгода сторони з вчиненням суддею процесуальних дій та винесеним судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін у справі, не може бути підставою для відводу судді, а може бути викладена в апеляційній (касаційній) скарзі на судове рішення.
З урахуванням викладеного, доводи захисника ОСОБА_3. про відвід судді ОСОБА_2. є безпідставними, оскільки є особистими припущеннями захисника ОСОБА_3. щодо наявності у діях судді порушення права на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом і право на доступ до правосуддя та зводяться виключно до незгоди з процесуальним рішенням судді, винесеним в ході розгляду справи.
Інших передбачених законом підстав, які би викликали сумнів у об`єктивності та неупередженості судді, атакож інших підстав, які би виключали участь судді ОСОБА_2. у розгляді цієї справи не встановлено, що вказує на необґрунтованість заяви захисника ОСОБА_3. про відвід судді та необхідності відмови у його задоволенні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 75, 80, 81 КПК України, 
 
п о с т а н о в и л а:
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3. про відвід судді ОСОБА_2. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо  ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                      ОСОБА_4