УХВАЛА
 
29 жовтня 2024року
м. Київ
 
справа № 182/63/21
провадження № 61-4606св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., 
розглянув при попередньому розгляді справи у порядку письмового провадження справу за заявою  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року по цивільній справі                  № 182/63/21 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у складі колегії суддів: Зубакової В. П., Бондар Я. М., Тимченко О. О.,
ВСТАНОВИВ:
11 грудня 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року по цивільній справі                            № 182/63/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.
Заява мотивована тим, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, у зв`язку з тим, що його вимоги є недоведеними.
 
27 вересня 2022 року він звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, яку не міг подати раніше через російське вторгнення.
 
На даний час, ним належним чином, підтверджено факт отримання ОСОБА_2 грошових коштів, шляхом перерахування на її картковий рахунок суми в розмірі 55 055,00 грн.
 
Вважав ці обставини істотними, в розмінні пункту 1 частини другої статті                423 ЦПК України, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі йому під час розгляду вищевказаної справи, у зв`язку з чим, просив суд переглянути рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року в задоволенні заяви  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року по цивільній справі № 182/63/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - відмовлено.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. В задоволенні заяви  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року по цивільній справі № 182/63/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - відмовлено.
28 березня 2024 року ОСОБА_1 в системі «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року та передати справу для продовження до суду першої інстанції.
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.
 
26 квітня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за заявою  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року по цивільній справі                                № 182/63/21 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                  Є. В. Коротенко
 
                                                                                                          А. Ю. Зайцев
  
   М. Ю. Тітов