УХВАЛА

10 грудня 2024 року 

м. Київ 

справа № 380/7973/24

адміністративне провадження № К/990/45198/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі № 380/7973/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 29.03.2024 про відмову у призначенні одноразової допомоги на сім`ю, у зв`язку зі смертю годувальника;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу на сім`ю, у зв`язку зі смертю годувальника згідно поданої ним заяви з додатками від 19.03.2024.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.07.2024, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2024, адміністративний позов задоволено.
25.11.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, в якій скаржник просить: скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі № 380/7973/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Скаржник вважає що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі №380/7973/24 підлягають скасуванню, як такі, що винесені з порушенням вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності та обґрунтованості судового рішення, а також при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.
По суті спірних правовідносин зазначає, що як вбачається з документів, поданих позивачем до пенсійного органу, дата народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про народження від 05.03.1983 серія НОМЕР_1 , тобто у відповідності до приписів частини першої статті 6 Сімейного Кодексу України ним втрачено правовий статус дитини.
Окрім того оскільки, для вирішення питання щодо призначення страхових виплат позивачу, необхідна наявність оригіналу акту спеціального розслідування нещасного випадку на виробництві, за формою Н-1/П, документи, які б підтверджували сімейні відносини з померлим сином ОСОБА_2 та перебування на утриманні, а така - не була подана, тому в пенсійного органу відсутні підстави для призначення одноразової допомоги на сім`ю.
Скаржник вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови позивачу у призначенні страхової виплати (одноразової допомоги) як члену сім`ї ОСОБА_2 у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві є правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству України.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до наступного висновку.
У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
На виконання пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються: підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Вимоги вказаного припису скаржник не виконав.
Пункт 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлює, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо: у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, оскільки такий обов`язок покладено на скаржника, так як в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення.
В той же час аргументи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, цитування нормативно-правових актів, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
За таких обставин касаційна скарга належить поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,

У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі № 380/7973/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя - доповідач:                                                                       С.М. Чиркін