ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/2814/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Щербака А.А., Баранник Н.П.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10  червня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Богатинський Б.В.) в адміністративній справі №280/2814/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
29.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом  до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не оформлення і невидачі ОСОБА_1 довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, грошового атестату та довідки про вартість неотриманого речового майна за період військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 оформити і видати ОСОБА_1 ,  довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, грошовий атестат та довідку про вартість неотриманого речового майна за період військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року;
-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1  щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100 000 грн за період його безперервного лікування із подальшим перебуванням у відпустках на оздоровлення, пов`язаних з важким пораненням, отриманим при захисті Батьківщини, з 27 грудня 2022 року по 09 травня 2023 року, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, та грошової компенсації вартості неотриманого речового майна за період його військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 , додаткову грошову винагороду, збільшену до 100 000 грн за період його безперервного лікування із подальшим перебуванням у відпустках на оздоровлення, пов`язаних з важким пораненням, отриманим при захисті Батьківщини, з 27 грудня 2022 року по 09 травня 2023 року, а саме за 38 днів стаціонарного лікування та 90 днів перебування у відпустках на оздоровлення;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період його військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна за період його військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні до набрання законної сили рішенням суду по суті цього спору.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 визнано поважною причину пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом та поновлено позивачу пропущений строк звернення до суду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
01.05.2024 представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої крім попередньо заявлених позовних вимог, просив суд: визнати протиправним і скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 13 квітня 2023 року № 73 “Про результати спеціального службового розслідування” та  зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести повторне спеціальне розслідування за фактом завдання вогнепальних-кульових поранень 27 грудня 2022 року командиру відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти старшому сержанту ОСОБА_1 , з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду по цій справі.
Ухвалою  Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року заяву про збільшення позовних вимог повернуто без розгляду.
Позивачем на вказану ухвалу суду подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, справу направити  до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В апеляційній скарзі зазначено про незгоду з висновками суду першої інстанції про те, що заявою про збільшення позовних вимог одночасно позивач змінив і предмет і підстави позову, оскільки спірний наказ (зазначений у заяві про збільшення позовних вимог) безпосередньо стосується тих самих обставин, завданих позивачу тяжких вогнепальних поранень,  якими обґрунтовуються його первісні позовні вимоги. На думку позивача, підстави позову у даному випадку не змінювалися.
Відповідачі не скористався правом подання відзиву.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм  процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом  встановлено, що у березні 2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом  до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо не оформлення і невидачі довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, грошового атестату та довідки про вартість неотриманого речового майна за період військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року; визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування і не виплати додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100000грн за період його безперервного лікування із подальшим перебуванням у відпустках на оздоровлення, пов`язаних з важким пораненням, отриманим при захисті Батьківщини, з 27 грудня 2022 року по 09 травня 2023 року, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, та грошової компенсації вартості неотриманого речового майна за період його військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року; та зобов`язання вчинити певні дії.
01.05.2024 представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої крім попередньо заявлених позовних вимог, просив суд: визнати протиправним і скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 13 квітня 2023 року № 73 “Про результати спеціального службового розслідування” та  зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести повторне спеціальне розслідування за фактом завдання вогнепальних-кульових поранень 27 грудня 2022 року командиру відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти старшому сержанту ОСОБА_1 , з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду по цій справі.
Ухвалою  Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року заяву про збільшення позовних вимог повернуто без розгляду.
Суд першої інстанції повертаючи заяву про збільшення позовних вимог зазначив, що  заявлені позовні вимоги мають відмінний від первісного позову предмет та підстави, що виключає можливість прийняття заяви до провадження.
Суд апеляційної інстанції переглядаючи  ухвалу суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Стаття 47 КАС України встановлює процесуальні права та обов`язки сторін.
Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Зазначеною процесуальною нормою не допускається одночасна зміна і предмета, і підстав позову. Не допускається одночасна зміна і предмета, і підстав позову, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.
Так позовом у процесуальному розумінні є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову – це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.
Так позивач первісно звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність відповідача (зокрема не оформлення довідки, не нарахування у належному розмірі грошового забезпечення) та зобов`язання його вчинити певні дії.
Подавши заяву про збільшення позовних вимог позивач  просив також про скасування  наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 13 квітня 2023 року № 73 “Про результати спеціального службового розслідування” та зобов`язання провести повторно службове розслідування.
Колегія суддів вважає, що заявою про збільшення позовних вимог, позивач змінив як предмет позову так і підстави. А висновки суду першої інстанції є вірними, що заявлені позовні вимоги мають відмінний від первісного позову предмет та підстави, що виключає можливість прийняття заяви до провадження.
Доводи скаржника про те, що оскільки спірний наказ (зазначений у заяві про збільшення позовних вимог) безпосередньо стосується тих самих обставин, завданих позивачу тяжких вогнепальних поранень,  якими обґрунтовуються його первісні позовні вимоги, а отже підстави позову,  у даному випадку не змінювалися, колегія суддів вважає помилковоми, оскільки в спірному випадку відбулось зміна предмету позову так і  доповнення позову новими обставинами.
Враховуючи зазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції приймаючи оскаржену ухвалу не порушив норм ст. 47 КАС України.
Посилання скаржника на неповернення разом з прийнятою ухвалою  певних доказів, доданих до заяви про збільшення позовних вимог, не може бути підставою для скасування оскарженої ухвали. Це питання можливо вирішити за заявою (клопотанням) сторони.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу  Запорізького окружного адміністративного суду від 10  червня 2024 в адміністративній справі №280/2814/24 – залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник