ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/23622/24	Головуючий у 1-й інстанції Ломакін В.Є. 	
Провадження № 33/817/857/24 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю ОСОБА_1 та його представника - адвоката Лічмана О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лічмана О.М. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИЛА:
       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
       Згідно з постановою суду, 19 жовтня 2024 року о 09 год. 55 хв. в с. Острів, дорога М 19, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
       В апеляції представник ОСОБА_1 - адвокат Лічмана О.М. просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити в зв”язку з відсутністю в діях його довірителя складу правопорушення.
       Просить поновити строк на апеляційне оскраження судового рішення посилаючись на те, що лише після отримання повного тексту зміг ознайомитись з його змістом та подати апеляційну скаргу оскільки поліцейський повідомив його довірителя в протоколі про адмінправопорушення лише про день та місце розгляду справи у суді, без зазначення часу її розгляду, в зв”язку з чим його довіритель не зміг скористаись визначеними законом правами.
       Вказує на те що поліцейськими не було надано ОСОБА_1 свідоцтва про повірку технічного приладу, за допомогою якою повинен був проводитись його огляд на стан сп”яніння та декларацію про відповідність цієї продукції вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, в зв”язку чим вважає протокол про адміністративне правопорушення неналежним доказом.
       Вказує на те що поліцейським було порушено визначену ст.266 КупАП процедуру огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп”яніння, оскільки він спочатку погодився на його проходження за допомогою спеціального технічного приладу, однак, у зв”язку з наявністю сумнівів щодо герметичного запакування трубки згодом відмовився від його проходження.
       Окрім того вважає що у працівників поліції не було підстав для огляду його довірителя на стан сп”яніння у зв”язку з відсутністю у ОСОБА_1 будь-яких ознак такого сп”яніння.
       Посилається на те що ОСОБА_1 в цей же день було пройдено в Тернопільському обласному наркологічному диспансері та Тернопільському обласному медичному центрі соціально-небезпечних захворювань ТОР тести на наявність у його крові наркотичних речовин та алкоголю та не виявлено останніх.
       Вважає що оскаржувана постанова грунтується виключно на протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього поліцейськими за ч.1 ст.130 КУпАП та не підтверджується іншими доказами.
        Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його представника - адвоката Лічмана О.М. , які підтримали апеляцію з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду слід поновити та визнати поважною причиною його пропуску оскільки лише після отримання отримання повного тексту судового рішення апелянт зміг ознайомитись з його мотивами та подати апеляційну скаргу.
       Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
       Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 доведена даними, які містяться в:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №154036 від 19 жовтня 2024 року, згідно з яким 19 жовтня 2024 року о 09 год. 55 хв. в с. Острів, дорога М 19, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.;
- відеозаписах із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних відеокамер поліцейських, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 , а також його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з допомогою газоаналізатора «Алкофор 507» та в найближчому медичному закладі;
- електронному рапортом витягом із системи ІПНП України від 19 жовтня 2024 року, згідно якого 19 жовтня 2024 року о 11 год. 00 хв. зареєстровано повідомлення поліцейського СРПП Клачинського про те, що в с. Острів зупинено автомобіль Мітсубісі Ланцер д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння;
- постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3295248 від 19 жовтня 2024 року, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення, якою стверджується підставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ;
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 19 жовтня 2024 року, згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився;
- копії свідоцтва №П52-01/6507 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «АлкоФор 507» зав.№IUM3В0096, яке чинне до 08 грудня 2024 року;
- декларації про відповідність продукції вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки;
- копіях сертифікату перевірки типу газоаналізатора «АлкоФор», яке чинне до 23 грудня 2030 року та сертифікату про налаштування (калібрування) алкотестера «Алкофор 507».
       Ці докази є належними та допустимими оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому законом та в сукупності та взаємозв”язку підтверджують вину ОСОБА_1 . Увідмові як водія пройти у визначеному законом огляд на стан алкогольного сп”яніння.
       Перевіряючи доводи апелянта щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 поліцейським в протоколі про адмінправопорушення про розгляд справи у суді, який зазначив лише день її розгляду, без конкретної години та відсутності у матеріалах справи повістки з суду про день та час розгляду справи виходжу з того з відеозаписів поліцейських та протоколу про адмінправорушення вбачається що працівник поліції повідомив водія про те, що розгляд справи щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАп буде здійснено Тернопільським міськрайонним судом 4.11.2024 року, жодних запитань від ОСОБА_1 з цього приводу не надійшло та він повідомив про те що йому все зрозуміло. Окрім того, в суді апеляційної інстанції він в повній мірі скористався визначеним чинним законодавством обсягом його прав.
        Як вбачається з відеозаипсу з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_1 останнім було повідомлено про те за допомогою якого технічного приладу буде здійснюватись його огляд на стан сп”яніння та роз”яснено яким чином буде відбуватись огляд, вимог щодо пред”явлення йому свідоцтва про повірку та декларації про відповідність цієї продукції вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки від водія не надходило, тому вважаю що поліцейський у відповідності до вимог Інстукції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп”яніння або перебування під впливом лікарських препатратів що знижують увагу та швидкість реакції від 9.11.2015 року № 1452/735, у відповідності до якої вказані документи надаються водію на його вимогу.
       Також не вбачаю порушенння поліцейським визначеної ст.266 КУпАП процедури огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп”яніння, в зв”язку з тим, як вказує його представник, що він спочатку погодився на його проходження за допомогою спеціального технічного приладу, однак через наявність сумнівів щодо герметичного запакування трубки згодом відмовився від його проходження, оскільки ці твердження спростовуються даними з відеозапису з нарудної камери поліцейського, який дійсно після згоди водіія на проходження огляду після певних пошуків знайшов герметично запаковану турбку до приладу Драгер та декілька раз запитав водія щодо проходження огляду на визначення стану алкогольного сп”янгіння за допомогою спеціального технічного приладу на місці зупинки на що останній категорично відмовився та щодо його проходження в найближсчому закладі охорони здоров”я, на що водій також відповів відмовою. Вказані обставини також зафіксовані у протоколі про адміністартивне правопорушення, який у відповідності до вимог ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністартивне правопорушення. Тому посилання апелнта на тещо вказаний протокол є єдиним доказом підтвердження вини ОСОБА_1 не відповідають матеріалам справи.
       Доводи апелянта про те що у працівників поліції не було підстав для огляду його довірителя на стан сп”яніння у зв”язку з відсутністю у ОСОБА_1 будь-яких ознак такого сп”яніння також не заслуговують на увагу оскільки поліцейський виявив у водія такі ознаки у виді почервоннія обличчя та невідповідності його поведінки обстановці, які повідомив ОСОБА_1 , що зафіксовано на відозаписах та у акті огляду і направленні водія у заклад охорони здоров”я для проходження огялду на стан сп”яніння, на що водій відповів що вчора вживав пиво. Ці ознаки є суб”єктивним сприйняттям поліцейського. ОСОБА_1 мав можливість спростувати наявність у нього цих ознак пройшовши огляд за допомогою спеціального технічного приладу поліцейськими чи у закладі охорони здоров”я, однак, від його проведення він відмовився.
        Проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп”яніння в цей же день в Тернопільському обласному наркологічному диспансері та Тернопільському обласному медичному центрі соціально-небезпечних захворювань ТОР та не виявленння у нього ознак сп”яніння суперечить визначеній у ст.266 КУпАП процедурі огляду водія на стан сп”яніння, який повинен бути пройдено у закладі охорони здоров”я не пізніше ніж за дві години з часу виявлення у нього ознак сп”яніння у присутності полійцейського.
Отже, апеляцію представника ОСОБА_1 - адвоката Лічмана О.М. слід залишити без задововлення, а постанову місцевого суду ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП -без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя-

                                       ПОСТАНОВИЛА:                 
       Поновити строк на апеляційне оскраження.
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лічмана О.М. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін .
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя