Справа № 301/1766/24

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 

06.11.2024                 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року, про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,
                                          В С Т А Н О В И В:
       Постановою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року, об`єднано справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі про адміністративне правопорушення номер 301/1766/24.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців за ст. 122-4 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік
Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у сумі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень, шістдесят копійок) в користь держави.
       Відповідно до постанови суду, -  ОСОБА_1 , 07.05.2024 о 22 год. 20 хв., керуючи т.з. марки «БМВ», моделі «Х6», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Іршава по вул. Шевченка, не врахував дорожньої обстановки та не врахувавши бокового інтервалу під час обгону, що призвело до зіткнення з автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
Також, ОСОБА_1 , 22.03.2024 року о 03 год. 20 хв., керуючи т.з. марки «БМВ», моделі «Х6» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Іршава по вул. Шевченка, де після скоєння ДТП, а саме здійснивши зіткнення з автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , залишив місце події до якої був причетний. Чим порушив вимоги п. 2.10 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 122-4 КУпАП.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана постанова суду є незаконною, прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріального права. Зазначає, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП розгляд справи був проведений без його участі. Звертає увагу на те, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в ній відсутні належні обґрунтування та мотиви обрання судом саме такої міри та виду адміністративного стягнення з огляду на справедливий баланс між адміністративним проступком та мірою відповідальності. Вказує на те, що накладаючи відносно апелянта адміністративне стягнення з урахуванням ст. 36 КУпАП в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, суд не врахував належним чином обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутність обставин, які його обтяжують та дані про його особу і застосував до нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, яке ОСОБА_1 вважає, в даному випадку, є занадто суворим і тому його застосування не відповідає балансу відповідності між адміністративним проступком та застосованою за це мірою відповідальності. Крім того, звертає увагу на те, що суддею зазначено у постанові, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення, зокрема протоколом серії ААД № 657276 від 23.03.2024, однак не зрозумілим є яке відношення має вказаний протокол до скоєного ДТП 07.05.2024. Просить суд, оскаржувану постанову суду скасувати, застосувати до ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанови зазначає, що участі у розгляді справи ОСОБА_1 не брав, а копію постанови отримав поштою тільки - 26.06.2024 року, з якої і дізнався, що його позбавлено права керувати транспортними засобами. Просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка якого із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що останній належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про відкладення розгляду справи не надходили.
Приймаючи рішення про розгляд справи без участі  ОСОБА_1 враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки. 
Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, та відмову в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 122-4 КУпАП відповідальність настає в разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до змісту ст. 124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає у випадку порушення водієм "Правил дорожнього руху України", що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови дотримано вимог ст. 280 КУпАП, а саме повністю з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дано належну оцінку доказами, які наявні в матеріалах справи, та зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Даючи оцінку доказам по справі суд першої інстанції правильно прийшов до висновку та визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, оскільки в даній транспортній пригоді, яка мала місце 07.05.2024 року, водіям під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, а у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, що передбачено "Правилами дорожнього руху України".
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в м. в м. Іршава по вул. Шевченка, керуючи транспортним засобом марки «БМВ», моделі «Х6» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки та не врахувавши бокового інтервалу під час обгону, що призвело до зіткнення з автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. А саме, транспортний засіб «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 отримав пошкодження заднього бамперу, та будучи причетним до ДТП залишив місце події до приїзду працівників поліції.
Вина правопорушника підтверджується даними викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД № 658278 від 10.05.2024 та серії ААД № 658279 від 10.05.2024, письмовими поясненнями: правопорушника ОСОБА_1 від 07.05.2024, згідно яких він не заперечував, що вчинив ДТП та залишив місце події, потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , схемою місця ДТП, рапортом поліцейського ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Бабича Ю.Ю. від 07.05.2024 та іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.
Таким чином висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень є правильним та відповідає дійсним обставинам справи.
Слід зазначити що при складанні протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не оспорював жодних процесуальних документів, заперечень не було, про, що власноруч розписався.
Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги, щодо невинуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, вивченими та проаналізованими в судовому засіданні.
ОСОБА_1 вказане адміністративне правопорушення вчинено умисно, адже він залишаючи місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, не дотримуючись положень п. 2.10 а ПДР усвідомлював протиправний характер своєї дії.
Також доводи апеляційної скарги про те, що накладення судом на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, є занадто суворим і неспівмірним із вчинених ним правопорушень, є необґрунтованими, виходячи із такого.
Приймаючи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що для попередження вчинення ОСОБА_1 правопорушень в майбутньому, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Згідно ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. ст.124, 122-4 КУпАП та накладенні на нього адміністративного стягнення були дотримані в повній мірі з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП.
Разом з тим, наявність пом`якшуючих обставин у сукупності з іншими обставинами справи не свідчить про порушення судом норм матеріального та процесуального права при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
Отже, обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, фактично були враховані судом при накладенні стягнення.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.    
За таких обставин, оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні, а тому апеляційні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

          Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124, КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 
  
Суддя Т.Ю. Бисага