ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" листопада 2024 р.                                                          Справа №909/636/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого – судді                                        Кравчук Н.М. 
суддів                                                                      Матущак О.І.
                                                                      Скрипчук О.С.
секретар судового засідання Процевич Р.Б.

розглянувши          апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" від 02.10. 2024 року (вх. № ЗАГС 01-05/2764/24 від 03.10.2024)
на ухвалу                     Господарського суду Івано-Франківської області від 25.09.2024 (повний текст ухвали складено та підписано 30.09.2024, суддя Стефанів  Т.В.) за заявою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" від 16.09.2024 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.08.2024
у справі                     № 909/636/23
за позовом:                     Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (надалі ПрАТ “НЕК “Укренерго”), м. Київ
до відповідача:           Акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" (надалі АТ "Прикарпаттяобленерго"), м. Івано-Франківськ
про:                               стягнення заборгованості в сумі 97  331  406,45 грн., з яких:
68  349  517,04  грн. - основний борг, 16  481  060,82 грн. - пеня,
283  952,40  грн. - штраф, 1  354  632,33 грн. - 3 % річних,
3  862  243,86  грн. - інфляційні втрати,

за участю представників:
від позивача (в режимі відеоконференції): Шатарська Т.Н.;
від відповідача (в режимі віденоконференції): Мороз О.М.

                                                  ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до АТ "Прикарпаттяобленерго" про стягнення заборгованості в сумі 97  331  406,45 грн., з яких 68  349  517,04 грн. - основний борг, 16  481  060,82 грн. - пеня, 7  283  952,40 грн. - штраф, 1  354  632,33 грн. - 3 % річних, 3  862  243,86  грн. - інфляційні втрати.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 20.08.2024 у справі № 909/636/23 позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" про стягнення 68  349  517,04 грн. - основного боргу, 1 354  632,33 грн. - 3 % річних, 3  862  243,86 грн. - інфляційних втрат - задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" - 1 354  632,33 грн. - 3 % річних, 3 862  243,86 грн. - інфляційних втрат та 710  030,53 грн. - судового збору. Витрати на правову допомогу в сумі 80  000,00 грн. - залишено за відповідачем. У частині заявленої вимоги про стягнення основного боргу в сумі 68 349  517,04 грн. провадження у справі закрито.
18.09.2024 Господарським судом Івано-Франківської області на виконання рішення від 10.08.2024 у даній справі  видано наказ.  
16.09.2024 представником відповідача через систему «Електронний суд» подано до суду першої інстанції заяву (вх. № 8120/24) про розстрочення виконання рішення. В заяві заявник просив розстрочити виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.08.2024 у справі № 909/636/23 на дев`ять місяців рівними платежами.
Заява обґрунтована тим, що через військову агресію російської федерації та економічну ситуацію Товариство стикається з суттєвим погіршенням фінансового стану, зокрема, через падіння обсягів розподілу електроенергії та значні збитки від технологічних втрат. Заборгованість споживачів та постачальників перед Товариством складає понад 710 мільйонів гривень, що ускладнює виконання фінансових зобов`язань. Примусове виконання рішення може призвести до блокування рахунків і зупинки роботи Товариства, що поставить під загрозу електропостачання в регіоні, зокрема, критично важливі об`єкти. Одномоментне стягнення заборгованості може вплинути на якість та стабільність електропостачання в осінньо-зимовий період, що особливо важливо в умовах воєнного стану. Наголошує, що Товариство має намір повністю та добровільно погасити борг перед позивачем. При цьому зауважує, що відповідач частково сплатив суму заборгованості в розмірі 150  000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 03.09.2024 № V41743/1).
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.09.2024 року у справі № 909/636/23 (суддя Т.В. Стефанів) заяву представника Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" від 16.09.2024 про розстрочення виконання судового рішення – задоволено. Розстрочено виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.08.2024 у справі № 909/636/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" про стягнення 1  354  632,33 грн. - 3% річних, 3  862  243,86 грн. - інфляційних втрат та 710  030,53 грн. - судового збору на дев`ять місяців рівними платежами.
При прийнятті ухвали суд, врахувавши фінансовий стан сторін, та те, що розстрочка виконання рішення в даній справі на 9 місяців не порушить балансу інтересів сторін, а саме досягнення мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора, врахувавши факт зменшення суми заборгованості та наміри відповідача добровільно виконати рішення суду та погасити існуючу перед позивачем заборгованість, що сприятиме ефективному виконанню судового рішення, вважав за можливе задовольнити заяву відповідача.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ПрАТ «НАК «Укренерго» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з  апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та в задоволенні заяви АТ «Прикарпаттяобленерго» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.08.2024 відмовити повністю. Зокрема, зазначає, що НЕК «Укренерго» забезпечує: баланс виробництва і споживання електроенергії і потужності в енергосистемі в режимі реального часу; експлуатацію та розвиток магістральних і міждержавних електромереж; паралельну роботу енергосистеми України з енергосистемами сусідніх країн; технічну можливість експорту/імпорту електроенергії до 4 країн Євросоюзу та сусідніх країн. Товариство будує нові підстанції та лінії електропередачі, реконструює діючі для підвищення ефективності та надійності мережі електропередачі, забезпечення видачі додаткових потужностей АЕС, можливості інтеграції ВДЕ в енергосистему та забезпечення технічної відповідності роботи мережі стандартам та вимогам ENTSO-E. Наголошує, що Товариство є державним стратегічним Підприємством, від якого залежить стале функціонування електроенергетичної галузі та електроенергетичної національної безпеки в цілому. Зауважує, що в умовах воєнного стану НЕК «Укренерго» несе значні витрати на відновлювальний ремонт пошкоджених електричних мереж, електропідстанцій та інших об`єктів енергетичної інфраструктури в межах всієї України внаслідок щоденних терористичних атак з боку російської федерації. Крім того, у зв`язку із наявними заборгованостями за наданні послуги з передачі електричної енергії НЕК «Укренерго» немає можливості вчасно виконувати грошові зобов`язання перед іншими контрагентами, що спричиняє нарахування та стягнення штрафних санкцій з НЕК «Укренерго» за іншими договорами на ринку електричної енергії. Таким чином, несвоєчасна оплата коштів за договором про надання послуг з передачі електричної енергії ставить під загрозу належну фінансову стабільність НЕК «Укренерго». 
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та такою, що повно і всебічно відображає обставини справи. Зокрема, зазначає, ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» має намір добровільно виконати рішення Господарського суду Івано-Франківської області у справі № 909/636/23, у зв`язку з чим, 03.09.2024 Товариством уже сплачено 150 000,00 грн. Зауважує, що у зв`язку із складною ситуацією на ринку електричної енергії, зокрема, в зв`язку зі зниженням рівня оплати послуги з розподілу електричної енергії, нерегулярністю та в неповному обсязі розрахунків споживачів та постачальників, відповідач немає можливості виконати зобов`язання в частині оплати коштів стягнутих за рішенням суду у даній справі, а примусове виконання рішення суду призведе до блокування розрахункових рахунків органами ДВС та зупинить господарську діяльність АТ «Прикарпаттяобленерго». 
Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, наведені у апеляційній скарзі.
Представник відповідач просив залишити без змін оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду, апеляційну скаргу – без задоволення.
При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції виходив з наступного.
Відповідно до ст. 1291 Конституції України    суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Приписами    ст. 326 ГПК України    передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Статтею 13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”    передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Відповідно до ст. 331 ГПК України суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом),    встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.ч.  3, 4 ст. 331 ГПК України).
Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на інший строк, який визначається господарським судом. 
З аналізу наведеної норми процесуального права вбачається, що відстрочення виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду (судова дискреція або "суддівський розсуд"), яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.
При вирішенні питання про відстрочку виконання судового рішення враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Тобто, законодавець пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.
Водночас ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази щодо наявності таких обставин в порядку    ст. 43 ГПК України    за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки (розстрочки) виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування. Тобто особа, яка подала заяву про відстрочку (розстрочку) виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення у даній справі або роблять таке виконання неможливим.
Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача (наведену правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 02.10.2024 справа № 914/1663/23).
Відстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача.
Згідно правових висновків наведених Верховним Судом у постанові від 21.01.2020 справа №  910/1180/19 необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.  
Тобто, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.
У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
Так, у справі “Горнсбі проти Греції” Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.
З огляду на те, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при її наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення. 
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою “кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру”, а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.
На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі “Чижов проти України”).
Враховуючи вищенаведені норми процесуального права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність обставин, які ускладнюють виконання рішення відповідачем, що є підставою для розстрочки виконання судового рішення.
При цьому, колегія суддів зауважує, що господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.
Надавши оцінку фактичним обставинам, врахувавши, що позивач - НЕК «Укренерго» забезпечує баланс виробництва і споживання електроенергії і потужності в енергосистемі в режимі реального часу. Товариство будує нові підстанції та лінії електропередачі, реконструює діючі для підвищення ефективності та надійності мережі електропередачі. Товариство є державним стратегічним Підприємством від якого залежить стале функціонування електроенергетичної галузі та електроенергетичної національної безпеки в цілому та в умовах воєнного стану НЕК «Укренерго» несе значні витрати на відновлювальний ремонт пошкоджених електричних мереж, електропідстанцій та інших об`єктів енергетичної інфраструктури в межах всієї України внаслідок щоденних терористичних атак з боку російської федерації, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви АТ «Прикарпаттяобленерго» та розстрочення виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.08.2024 у справі № 909/636/23 по сплаті присудженої до стягнення суми заборгованості (з урахуванням часткової її сплати в розмірі 150  000,00  грн.) на п`ять місяців рівними платежами.
Таким чином, враховуючи, що саме позивачем здійснюється відновлення підстанцій, ліній електропередач та інших об`єктів енергетичної інфраструктури, постраждалих від систематичних ракетних обстрілів, що потребує значних фінансових витрат, в той час, як з`ясовано судом, відповідач здійснює виключно розподільчі функції електричної енергії до кінцевого споживача, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції не враховано балансу інтересів та матеріальне становище  сторін, зокрема, стягувача.
В судовому засіданні представником відповідача подано клопотання (вх. № ЗАГС 01-04/7858/24 від 19.11.2024), яким долучено до матеріалів справи копію платіжної інструкції № V43891/1 від 04.11.2024 на суму 641  878,52 грн., з призначенням платежу: «сплата першого платежу згідно ухвали Господарського суду ІФ обл. від 25.09.2024 у справі № 909/636/23 (інфляційні втрати, 3% річних, судовий збір). Без ПДВ». 
Розстрочення рішення суду у даній справі, не звільняє відповідача від обов`язку щодо погашення заборгованості перед позивачем та не позбавляє його можливості достроково погасити наявну заборгованість.
Відповідно до ч. 1, 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.   Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4)   порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи усе вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для зміни мотивувальної та резолютивної частини ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 25.09.2024 у справі № 909/636/23 в порядку статті 277 Господарського процесуального кодексу України та викладення її в редакції цієї постанови.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст. ст. 255, 269, 270, 271, 275, 277, 282, 284, 331 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення. 
2.          Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.09.2024 року у справі №909/636/23  змінити, виклавши резолютивну частину в редакції цієї постанови.
3.          Заяву представника Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" від 16.09.2024 (вх. № 8120/24 від 16.09.2024) про розстрочення виконання судового рішення – задовольнити частково.
4.          Розстрочити виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.08.2024 у справі № 909/636/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" про стягнення 1  354  632, 33 грн (один мільйон триста п`ятдесят чотири тисячі шістсот тридцять дві грн. 33 коп) - 3% річних, 3  862  243, 86  грн. (три мільйони вісімсот шістдесят дві тисячі двісті сорок три грн. 86 коп.) - інфляційних втрат та 710  030, 53 грн (сімсот десять тисяч тридцять грн.53 коп.) - судового збору на п`ять місяців рівними платежами.
5.          Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником. 
6.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст.ст. 287-288 ГПК України.
7.          Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий-суддя                                                                      Н.М. Кравчук

Судді                                                                                           О.І. Матущак

                                                                                                    О.С. Скрипчук