Справа № 450/2290/24                                Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б. 
Провадження № 22-ц/811/2209/24                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,
суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,
секретар Салата Я.І.
з участю: представника позивачки ОСОБА_1 -адвоката Луки Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №450/2290/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 – адвоката Луцюка Олександра Ігоровича на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання майнових прав на квартиру,-

в с т а н о в и в :

23 травня 2024 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання майнових прав на квартиру.
10 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом: заборони відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , а також заборонити органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії, щодо квартири АДРЕСА_1 .
Заява мотивована тим, що 13 жовтня 2022 року між відповідачами було укладено договір простого товариства (договір про спільну діяльність), згідно умов якого сторони зобов`язуються шляхом об`єднання своїх вкладів і зусиль спільно діяти у формі простого товариства без створення юридичної особи з метою будівництва і прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями на земельній ділянці, площею 0,4167 за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки 4623683300:01:001:0120), в порядку, передбаченому законодавством та отримання в особисту приватну власність квартир, приміщень та доходу у вигляді грошових коштів, отриманих в результаті виконання спільних дій, передбачених цим Договором.
Для досягнення мети договору, вклади Сторін були розподілені наступним чином: - ОСОБА_2 як вклад у спільну діяльність вносить право користування земельною ділянкою площею 0,4167 га, яка розташована у с. Зубра Пустомитівського району Львівської області кадастровий номер 4623683300:01:001:0120, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; ОСОБА_3 , як вклад у спільну діяльність вносить грошові кошти необхідні для будівництва будинку та здачі його в експлуатацію, професійні знання та вміння у галузі будівництва. 
З метою залучення грошових коштів задля досягнення мети Договору про спільну діяльність, в межах реалізації повноважень Уповноваженої особи, 13 грудня 2023 року ОСОБА_3 (Продавець) було укладено з позивачем (Покупець) Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Сторони домовились, що Об`єктом нерухомості, Майнові права на який передаються за даним Договором, є квартира АДРЕСА_1 . Покупець сплатив Продавцеві 1836712,50 грн., що станом на момент укладення договору відповідно до комерційного курсу обміну валю становить еквівалент 48979 доларів США до моменту підписання цього Договору. Ще станом на січень 2024 року, багатоквартирний будинок був збудований та готовий до прийняття в експлуатацію, проте, не зважаючи на це, на момент подання позовної заяви, багатоквартирний будинок досі не прийнятий в експлуатацію, а ОСОБА_3 , як Уповноважена особа простого товариства, так і не передав позивачу придбану квартиру. 
Позивач мав безперешкодний доступ до квартири АДРЕСА_3 , загальною проектною площею 69, 97 кв.м. До цього моменту ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_2 не чинили перешкод у вільному доступі до квартири. 
Після 27 грудня 2023 року ОСОБА_2 змінив замки у вхідних дверях до під`їзду в якому знаходиться вищевказана квартира, встановивши огорожу навколо будинку. Як стало відомо позивачу, позбавлення доступу до квартири було зумовлене конфліктом між учасниками простого товариства - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Зокрема у провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа № 450/123/24 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, про визнання недійним п. 5.2 Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Віблим Л.3. та зареєстрованим в реєстрі за № 1128; визнання недійсним Додатку № 1 до Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Віблим Л.3. та зареєстрованим в реєстрі за № 1128; визнання за ОСОБА_3 вкладу учасника Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Віблим Л.3. та зареєстрованим в реєстрі за № 1128 у розмірі 99/100 від загального розміру вкладів учасників цього простого товариства; визнання за ОСОБА_3 частки в праві спільної часткової власності у розмірі 99/100 на майно створене (отримане) в результаті виконання Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13 жовтня 2021 року посвідченого приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Віблим Л.3. та зареєстрованим в реєстрі за № 1128. 
З огляду на дії ОСОБА_2 щодо не допуску позивача до квартири, а також наявність судового спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у якому вирішується питання про право власності на відповідний багатоквартирний будинок, у позивача є усі підстави стверджувати, що вони не визнають право позивача на майнові права на квартиру. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення по даній справі.
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання майнових прав на квартиру,- задоволено.
З метою забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання майнових прав на квартиру, вжито заходи забезпечення позову, шляхом :
Заборонено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , а також заборонено органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії, щодо квартири АДРЕСА_1 .
Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 – адвокат Луцюк Олександр Ігорович. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною. При зверненні до суду з заявою, позивачем не долучено жодного доказу, технічного паспорту, проєкту чи інше в підтвердження того, що спірна квартира з таким номером, такою площею будується з адресою: по АДРЕСА_2 . Позивачем не доведено, яким чином не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову, не надано доказів, що ОСОБА_2 звертався до державних реєстраторів з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права інших осіб на спірну квартиру.Покликання позивача на можливість ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду є припущенням. ОСОБА_2 не має жодного відношення щодо публікації оголошень про продаж майнових прав на спірну квартиру. Позивачем визначено відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в той же час позовні вимоги фактично пред`явлено до ОСОБА_3 . Пред`явлення позову до ОСОБА_2 є безпідставним, оскільки він не має жодного відношення до цього спору. 
Просить скасувати ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2024 року в частині:
накладення заборони ОСОБА_2 у будь- який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини з іншими особами щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 
Заборони органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 .
Взадоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині накладення заборони, продубльованих в пунктах 2,3 прохальної частини апеляційної скарги відмовити.
Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2024 року в частині накладення заборони ОСОБА_3 у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 – залишити без змін.
09 серпня 2024 року від представника позивачки – адвоката Луки Т.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін. Зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки спір виник з приводу майнових прав на квартиру, які відповідачі можуть в будь-який час повторно відчужити. Об`єкт будівництва, як майно, відносно якого вжито заходи забезпечення позову, не вилучене та не обмежене у цивільному обороті, за умови реєстрації відповідних суб`єктивних прав на таке, ризик відчуження такого майна є постійним. Відтак позивач погоджується з висновком суду про наявність підстав для забезпечення позову. 
       Заслухавши суддю-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу представника позивачки - адвоката Луки Т.М., перевіривши матеріали цивільної справи, законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
       Судом встановлено такі обставини. 
        13 грудня 2023 року між ОСОБА_3 як продавецм та ОСОБА_1 як покупцем укладений договір купівлі-продажу майнових прав.
       Згідно з п.1.2 Договру, сторони домовились, що об`єктом нерухомості , майнові права на який передаються за даним договором є квартира АДРЕСА_1 . 
       У п.2.2 Договору купівлі-продажу майнових прав визначено, що загальна вартість майнових прав, що передаються продавцем ОСОБА_3 покупцеві ОСОБА_1 за цим Договором становить 1 836 712,50 грн., що станом на момент укладення цього Договору відповідно до комерційного курсу обміну валют становить еквівалент 48 979 доларів США.
       Відповідно до п.2.3 Договору вартість майнових прав, яка зазначена у п.2.2 цього Договору, покупець сплатив продавцеві у повному обсязі до моменту підписання цього Договору.
       Задовольняючи заяву представника позивача -адвоката Луки Т.М. про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є вимоги позивача, які мають майновий характер, оскільки стосуються майнових прав на квартиру. Крім цього, між сторонами виник спір щодо майнових прав на нерухоме майно, за яке позивачем сплачено кошти та з метою реального та ефективного виконання можливого судового рішення про задоволення позову, забезпечення позову сприятиме попередженню потенційних труднощів у подальшому виконанні рішення суду.
       Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
       Судом встановлено, що 13.10.2021 року між відповідачами по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір простого товариства ( Договір про спільну діяльність), який було посвідчено приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер 1128.
       Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору простого товариства, сторони зобов`язувалися шляхом об`єднання своїх вкладів і зусиль спільно діяти у формі простого товариства без створення юридичної особи з метою будівництва і прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями на земельній ділянці площею 0,4167 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 4623683300:01:001:0120 в порядку, передбаченому законодавством та отримання в особисту приватну власність квартир, приміщень та доходу у вигляді грошових коштів, отриманих в результаті виконання спільних дій, передбачених цим Договором.
       Згідно з розділом 2 Договору простого товариства ( Договору про спільну діяльність), для досягнення мети договору, вклади сторін були розподілені наступним чином:
- ОСОБА_2 як вклад у спільну діяльність вносить право користування земельною ділянкою площею 0,4167 га, яка розташована у с.Зубра Пустомитівського району (на даний час Львівського району) Львівської області кадастровий номер 4623683300:01:001:0120, цільове призначення земельної ділянки 02.04-для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
- ОСОБА_3 як вклад у спільну діяльність вносить грошові кошти необхідні для будівництва будинку та здачі його в експлуатацію, професійні знання та вміння у галузі будівництва.
       Відповідно до п.2.4 Договору простого товариства, визначення розміру частки права спільної часткової власності сторін на майно, грошові кошти, отримані в результаті спільної діяльності та розподіл отриманого в результаті спільної діяльності майна ( квартир, нежитлових приміщень, грошових коштів) здійснюється сторонами відповідно до Додатку №1 цього Договору.
       Згідно з п.4.1 Договору простого товариства, ведення спільних справ за цим Договором за спільною згодою Учасників товариства, що засвідчується їх підписами на цьому Договорі, доручається Уповноваженій особі- Січкарю В.М.
       Відповідно до п.4.2 Договору простого товариства, уповноважена особа діє на підставі цього Договору. Уповноважена особа є повноважним представником Учасників товариства та здійснює керівництво всією спільною діяльністю в межах наданих йому повноважень для досягнення поставленої цим Договором мети.
       У пункті 4.3.2 Договору простого товариства зазначено, що уповноважена особа, зокрема, має право вчиняти будь-які правочини та укладати будь-які договори, необхідні для досягнення мети, передбаченої п.1.1 цього Договору.
       Отже, з метою залучення грошових коштів задля досягнення мети Договору про спільну діяльність, в межах реалізації повноважень Уповноваженої особи, 13 грудня 2023 року ОСОБА_3 (продавець) було укладено з ОСОБА_1 ( покупець) Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру.
       Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору купівлі-продажу майнових прав, продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим Договором та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж.
       Згідно з п.1.2 Договору купівлі-продажу майнових прав, сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним Договором, є квартира АДРЕСА_1 .
       За змістом п.2.2 Договору купівлі-продажу майнових прав, загальна вартість майнових прав, що передаються продавцем покупцеві за даним Договором складає 1 836712,50 грн., що станом на момент укладення цього Договору відповідно до комерційного курсу обміну валют становить еквівалент 48979 доларів США.
       Згідно п.2.3 Договору купівлі-продажу, загальну вартість майнових прав, яка зазначена у п.2.2 цього Договору, покупець сплатив продавцеві у повному обсязі до моменту підписання цього Договору.
       Станом на січень 2024 року багатоквартирний будинок був збудований та готовий до здачі в експлуатацію, проте, до цього часу не зданий в експлуатацію, придбані майнові права на квартиру реалізовані, однак, передача квартири позивачці не відбулась та право власності на таку позивачка не отримала, хоча до 27.12.2023 року мала безперешкодний доступ до квартири.
       Після 27.12.2023 року відповідач ОСОБА_2 замінив замки у вхідних дверях до під`їзду, де знаходиться квартира, встановив огорожу навколо будинку та не допускає до користування спірною квартирою.
       Звернувшись з позовом, позивачка зазначає, що позбавлення її права на квартиру, яка йому належить згідно проектної документації та яка при укладенні Договору купівлі-продажу майнових прав була визначена сторонами під № 24, зумовлено непорозуміннями та судовими спорами між учасниками простого товариства, тобто відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
       Встановлено, що у Пустомитівському районному суді Львівської області перебуває цивільна справа № 450/123/24 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 з участю третіх осіб(які придбали майнові права у будинку), про визнання недійсним п.5.2 Договору простого товариства ( про спільну діяльність) від 13.10.2021, посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер № 1128; визнання недійсним Додатку №1 до Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13.10.2021, посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128; визнання за ОСОБА_3 вкладу учасника Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13.10.2021, посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128 у розмірі 99/100 від загального розміру вкладів учасників простого товариства, визнання за ОСОБА_3 частки в праві спільної часткової власності у розмірі 99/100 на майно створене ( отримане) в результаті виконання Договору простого товариства ( про спільну діяльність) від 13.10.2021 посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128.
       Враховуючи те, що між учасниками простого товариства (про спільну діяльність), а саме: відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , мають місце спори з приводу визнання часток у багатоквартирному будинку, де позивачка купила майнові права на квартиру, за які внесла кошти в розмірі 1 836 712, 50грн., суд першої інстанції підставно застосував заходи забезпечення позову до ухвалення рішення суду у зазначеній справі та набрання таким законної сили.
       Згідно ч.1,2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
       Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
       Види забезпечення позову визначені ч.1ст.150 ЦПК України.
       Необхідність застосування заходів забезпечення виникає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.
       У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
       Враховуючи обставини, які склалися, зокрема те, що між сторонами у справі виник спір щодо невизнання відповідачами майнових прав позивача на квартиру, заборона вчинення дій щодо розпорядження, обтяження, укладення будь-яких правочинів відносно майнових прав на квартиру, що знаходиться в об`єкті незавершенного будівництва, не дозволить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вільно розпоряджатися такими майновими правами до вирішення цього спору у суді, що не призведе до утруднення чи неможливості виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача .
       Забезпечуючи позов, суд першої інстанції дотримався принципу співмірності із заявленими позовними вимогами. 
       Суд апеляційної інстанції зазначає, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та зберігають юридичну силу до вступу ухваленого по суті спору судового рішення в закону силу.
       Доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Луцюка О.О. про те, що до ОСОБА_2 не пред`явлено позовних вимог стосуються вирішення спору по суті , та не можуть бути предметом перевірки під час перегляду ухвали про забезпечення позову, оскільки застосовуючи заходи забезпечення позову, суд має лише персвідчитися чи існує між сторонами спір, однак обгрунтованість позову буде предметом перевірки під час розгляду справи по суті.
       Аналогічні правові висновки наведено у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 914/970/18, від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20.
       З огляду на викладене, доводи у цій частині апеляційної скарги не мають правового значення для перевірки законності та обгрунтованості ухвали про забезпечення позову.
       Із позовної заяви вбачається, що позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання майнових прав на квартиру. З доводів заяви про забезпечення позову встановлено, що саме відповідач ОСОБА_2 припинив позивачу доступ до квартири шляхом заміни замків та встановлення огорожі. 
       Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність між сторонами спору майнового характеру та відповідно наявність підстав для забезпечення позову. 
       Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 657/1211/19 умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обгрунтоване припущення, що майно ( в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись у кількості або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.
       Зважаючи на те, що майнові права на квартиру за позивачкою не зареєстровані, однак така повністю оплатила суму визначену у договорі, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що ОСОБА_3 не міг діяти на підставі Договору простого товариства від 13.10.2021 року, оскільки майнові права йому не належали та відповідно у нього не було повноважень та права укладати будь-які договори щодо належного ОСОБА_2 майна, існує обгрунтований ризик, що ОСОБА_2 може повторно розпорядитися такими майновими правами, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність забезпечення позову. 
       Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.
       Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процессуального права (ст.375 ЦПК).
        Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції 
п о с т а н о в и в:
                                                                                                                                                         
Апеляційну скаргу Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Луцюка Олександра Ігоровича залишити без задоволення.
Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 19 грудня 2024 року.

Головуюча суддя                                                                 Ю.Р. Мікуш

Судді:                                                                         Т.І. Приколота 

Р.В. Савуляк