УХВАЛА

16 грудня 2024 року 

м. Київ 

справа № 380/3968/24

адміністративне провадження № К/990/46221/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Чиркіна С.М. перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2024 у справі № 380/3968/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування позивачу до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоду проходження ним військової служби під час мобілізації в особливий період, а саме: період безпосередньої участі в антитерористичній операції та заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 07.07. по 15.09.2014; з 29.10. по 02.12.2014; з 08.02. по 18.05.2015; з 01. по 07.06.2015; з 14.01. по 11.06.2018; з 06.04. по 09.11.2022; з 19.11.2022 по 14.04.2023; з 24.04. по 16.08.2023 в пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці;
зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", період проходження ним військової служби, протягом якого позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції та заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 07.07. по 15.09.2014; з 29.10. по 02.12.2014; з 08.02. по 18.05.2015; з 01. по 07.06.2015; з 14.01. по 11.06.2018; з 06.04. по 09.11.2022; з 19.11.2022 по 14.04.2023; з 24.04. по 16.08.2023 у пільговому (кратному) обчисленні один місяць служби за три місяці.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2024, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2024, позов задоволено частково:
визнано протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у незарахуванні позивачу до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, періоду проходження ним військової служби під час мобілізації в особливий період, а саме: період безпосередньої участі в антитерористичній операції та заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 07.07.2014 по 15.09.2014; з 29.10.2014 по 02.12.2014; з 08.02.2015 по 18.05..2015; з 01.06.2015 по 07.06.2015; з 14.01.2018 по 11.06.2018; з 06.04.2022 по 09.11.2022; з 19.11.2022 по 14.04.2023; з 24.04.2023 по 16.08.2023 в пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці;
зобов`язано відповідача зарахувати позивачу до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, період проходження військової служби, протягом якого позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції та заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 07.07.2014 по 15.09.2014; з 29.10.2014 по 02.12.2014; з 08.02.2015 по 18.05.2015; з 01.06.2015 по 07.06.2015; з 14.01.2018 по 11.06.2018; з 06.04.2022 по 09.11.2022; з 19.11.2022 по 14.04.2023; з 24.04.2023 по 16.08.2023 у пільговому (кратному) обчисленні один місяць служби за три місяці;
у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
17.10.2024 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, надійшла касаційна скарга відповідача на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2024.
Ухвалою Верховного Суду від 04.11.2024 касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2024 у справі №380/3968/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернуто скаржнику.
Так у вказаній ухвалі суд зауважив, що касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування які є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), та на думку скаржника допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Також повертаючи касаційну скаргу суд вказав, що відповідач не виконав приписи пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.
02.12.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, в якій скаржник просить: скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2024 у справі № 380/3968/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Суд встановив, що касаційна скарга відповідача від 08.10.2024 № 1300-5903-7/169268 та від 25.11.2024 № 1300-5903-7/192334 повністю ідентичні.
Тобто скаржник не врахував висновки суду, викладені в ухвалі від 07.11.2024 про повернення касаційної скарги.
Суд зазначає, що у цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
На виконання пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються: підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Вимоги вказаного припису скаржник під час подання повторної касаційної скарги не виконав.
Пункт 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлює, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо: у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, оскільки такий обов`язок покладено на скаржника, так як в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення.
В той же час аргументи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, цитування нормативно-правових актів, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
За таких обставин касаційна скарга належить поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2024 у справі № 380/3968/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.
Суддя - доповідач:                                                                       С.М. Чиркін