ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року 
м. Київ
справа № 320/14116/21
адміністративне провадження № К/990/24172/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В., 
суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Соколова В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження справу №320/14116/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року (головуючий суддя Лисенко В.І.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року (колегія суддів у складі головуючого судді Мельничука В.П., суддів - Лічевецького І.О., Оксененка О.М.),
УСТАНОВИВ:
І. Історія справи
1. ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування жовтня 2015 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року у сумі 85 927 гривень 84 коп. із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі - Порядок №44);
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 19 листопада 2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 2872 грн 30 коп. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078);
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 2872 грн 30 коп. за період з 01 березня 2018 року по 19 листопада 2018 року включно у сумі 24 797 грн 49 коп., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку №44;
2. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що відповідач протиправно не здійснив нарахування та виплату у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період проходження ним військової служби у період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, з урахуванням базового місяця січень 2008 року.
3. Указував, що у період з 01 березня 2018 року по 19 листопада 2018 року, всупереч вимогам Порядку №1078, відповідач безпідставно не виплачував щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення позивачу. 
Короткий зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій
4. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року, позовні вимоги задоволено частково:
- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування жовтня 2015 року як місяця, за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
5. Суди попередніх інстанцій констатували, що на момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року №1294, якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.
6. Відповідно до пункту 13 указаної постанови, вона набрала чинності з 01 січня 2008 року.
7. З урахуванням викладеного суди дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині, що стосувалась періоду з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року та зобов`язали Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
8. Разом з тим відмовили у задоволенні вимоги про стягнення за указаний період конкретної суми, оскільки, на думку судів, розрахунок суми індексації відноситься до повноважень відповідача.
9. Щодо позовних вимог, які стосуються періоду з 01 березня 2018 року суди зазначили, що березень 2018 року, у якому відбулось підвищення посадового окладу позивача, та відповідно і інших складових грошового забезпечення, є базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з наступного місяця, тобто з квітня 2018 року.
10. Зауважили, що лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% перевищено. За таких обставин суди дійшли висновку про те, що грошове забезпечення позивача за період з березня 2018 року по листопад 2018 року індексації не підлягає.
Короткий зміст касаційної скарги 
11. Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, у вересні 2022 року ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні вимог за період з 01 березня 2918 року по 19 листопада 2018 року, та прийняти у цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити. 
12. Як на підставу касаційного оскарження судового рішення у цій справі указує на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
13. Обґрунтовуючи посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначає про відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 щодо права військовослужбовців на отримання індексації грошового забезпечення у фіксованій величині за умови, що підвищення грошового забезпечення з 01 березня 2018 року не перевищило суму індексації в місяці підвищення посадових окладів. 
14. Указує, що індексація за період з 01 березня 2018 року по 19 листопада 2018 року виплачена не у повному обсязі, без урахування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.
15. Зауважує, що для вирішення питання про розмір індексації в указаному періоді слід установити чи перевищив розмір підвищення грошового доходу у березні 2018 року розмір індексації, який припадав на цей місяць.
16. Зазначає, що суди не дослідили наявні докази у справі, зокрема, довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та розрахунки, наведені позивачем.
Позиція інших учасників справи
17. Від Військової частини НОМЕР_1 відзиву на касаційну скаргу позивача не надійшло, що відповідно до частини четвертої статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень у суді касаційної інстанції.
Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
18. 06 вересня 2022 року до касаційного суду надійшла скарга ОСОБА_1 .
19. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 вересня 2022 року для розгляду справи №320/14116/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Жука А.В., суддів -Мельник-Томенко Ж.М., Соколова В.М.
20. Ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2022 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року у справі №320/14116/21 на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
21. Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року закінчено підготовчі дії у цій справі; справу №320/14116/21 призначено до касаційного розгляду у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції за наявними у справі матеріалами.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
22. Судами установлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
23. Відповідно до витягу з наказу начальника Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 19 листопада 2018 року №423-ос прапорщика ОСОБА_1 (НОМЕР_2), інспектора прикордонної служби 1 категорії - дозиметриста групи паспортного контролю першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип А), звільнено у запас за підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
24. У квітні 2021 року позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою, у якій просив надати, зокрема: довідку про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з 01 грудня 2015 року по 19 листопада 2018 року або витяг з роздавальних відомостей за період з 01 грудня 2015 року по 19 листопада 2018 року; довідку про розмір виплати індексації грошового забезпечення з 01 грудня 2015 року по 19 листопада 2018 року; копії карток особового рахунку про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 19 листопада 2018 року; розрахунок належної заявнику індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 19 листопада 2018 року з зазначенням базових місяців для розрахунку індексу споживчих цін та щомісячної фіксованої суми індексації грошового забезпечення.
25. Листом від 17 травня 2021 року №11/К-31 відповідач повідомив, що виплата належної позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року не здійснювалась, а за період з 01 березня 2018 року по 19 листопада 2018 року проведена у повному обсязі, та надав відповідні довідки.
26. Вважаючи своє право на виплату індексації грошового забезпечення порушеним, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Позиція Верховного Суду
27. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
28. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
29. Разом з цим, суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 341 КАС України).
30. У межах цього касаційного провадження судові рішення переглядаються в частині відмови у задоволенні позовних вимог про нарахування й виплату позивачу фіксованої індексації (індексації-різниці) за період із 01 березня 2018 року по 19 листопада 2018 року.
31. Переглянувши оскаржувані судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі установлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.
32. Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу: «поточної» та «індексації-різниці».
33. Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.
34. У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають установленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.
35. Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року установлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).
36. Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, установленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).
37. Водночас, у цій справі правовідносини щодо нарахування й виплати поточної індексації з 01 березня 2018 року до 19 листопада 2018 року не є спірними, на чому неодноразово наголошував позивач.
38. В абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції чинній в оспорюваному періоді) йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
39. Так, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, вирішив, що грошове забезпечення позивача за період з березня 2018 року по листопад 2018 року індексації не підлягає, оскільки лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% перевищено.
40. Тобто, суди попередніх інстанцій вирішили питання про наявність/відсутність підстав для нарахування позивачу у період з 01 березня 2018 року по 19 листопада 2018 року поточної індексації, що не було предмету спору у цій справі. Разом з тим, питання щодо нарахування в оспорюваному періоду індексації-різниці судами попередніх інстанцій не вирішено.
41. У тексті касаційної скарги позивач зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 щодо права військовослужбовців на отримання індексації грошового забезпечення у фіксованій величині за умови, що підвищення грошового забезпечення з 01 березня 2018 року не перевищило суму індексації в місяці підвищення посадових окладів. 
42. Колегія суддів зазначає, що після відкриття касаційного провадження у цій справі, Верховний Суд сформував висновок, що стосується окресленого позивачем питання, зокрема у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21, які стосуються подібних правовідносин та, в силу приписів частини третьої статті 341 КАС України, підлягають урахуванню при вирішенні цього спору.
43. Так, в указаних постановах Верховного Суду зазначено, що відповідно до абзаців 3, 4, 5 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції чинній в оспорюваному періоді) сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. 
44. Тобто, для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів).
45. Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
46. З урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою установлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
47. З огляду на викладене, у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу ОСОБА_1 , відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якому розмірі.
48. Як видно з установлених обставин справи, відповідач не нараховував і не виплачував позивачу цей вид індексації у період з 01 березня 2018 року до 19 листопада 2018 року. Водночас позивач наполягав на тому, що має право на отримання індексації-різниці і що це право відповідач порушив через бездіяльність.
49. Отже, указані обставини є спірними в цій справі. Проте суди першої й апеляційної інстанцій їх не дослідили.
50. Суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
51. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
52. Суди попередніх інстанцій указані правовідносини не дослідили і не перевірили істотні для справи обставини, а відтак не підтвердили й не спростували доводи позивача про те, що він має право на отримання щомісячної суми індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року до 19 листопада 2018 року і що це право порушив відповідач.
53. Так, для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, суд повинен дослідити наявну у матеріалах справи довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (а.с.21), та установити:
1) розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
2) суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
3) чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
54. Розмір підвищення доходу у березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
55. При визначенні розміру грошового забезпечення ураховуються його складові, які не мають разового характеру (абзац 5 пункту 5 Порядку №1078).
56. Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
57. Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
58. Як зазначалось вище, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
59. З урахуванням викладеного, Верховний Суд констатує, що у цій справі суди першої й апеляційної інстанції [у частині вимог, що стосуються періоду з 01 березня 2018 року по 19 листопада 2018 року] не дослідили ці правовідносини; не з`ясували обставини, які необхідні для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078; не установили, чи порушене право позивача на отримання суми індексації-різниці грошового забезпечення за указаний період, а якщо порушене, то яка сума належить до перерахунку й виплати з боку відповідача за указаний період.
IV. Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
60. За результатами касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення колегія суддів констатує, що висновки судів попередніх інстанцій є такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, що є порушенням статей 9, 242, 308 КАС України, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 КАС України. Тому судові рішення в оскаржуваній частині не відповідають вимогам законності й обґрунтованості, установленим статтею 242 КАС України.
61. Натомість суд касаційної інстанції в силу положень статті 341 КАС України обмежений у праві додаткової перевірки зібраних у справі доказів та не може установлювати або вважати доведеними обставини, які не були установлені в оскаржуваній постанові.
62. Оскільки для правильного вирішення спору потрібно додатково дослідити докази та установити додаткові обставини, Суд дійшов висновку про наявність підстав для нового розгляду цієї справи у відповідній частині.
63. За правилами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
64. Відповідно до частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
65. З огляду на помилковість висновків судів попередніх інстанцій в частині вимог що, стосуються періоду з 01 березня 2018 року по 19 листопада 2018 року, справу №320/14116/21 у цій частині слід направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
66. Під час нового розгляду справи судам необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків, надати оцінку указаним обставинам й аргументам сторін та, у залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.
V. Висновки щодо судових витрат
67. З огляду на результат касаційного перегляду справи перерозподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про нарахування і виплату на користь ОСОБА_1 щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 19 листопада 2018 року, а справу №320/14116/21 у цій частині направити на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.
3. В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року у справі №320/14116/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко
В.М. Соколов
Судді Верховного Суду