П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/14961/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Чернова Ганна Валеріївна 
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
05 листопада 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31 березня 2023 № 056950000631 про відмову ОСОБА_1 в призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, починаючи з 24 березня 2023 року на підставі пункту «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, а Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зобов`язати здійснити виплату пенсії.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 позов задоволено частково, ухвалено: 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.03.2023 № 056950000631 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.03.2023 про призначення пенсії за віком на підставі п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до страхового стажу періоди з 01.09.1994 по 24.02.2000, та прийняти рішення з врахуванням висновків суду, вказаних у мотивувальній частині рішення суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи з 01.09.1994 по 24.02.2000 згідно копії трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 21.03.2002, оскільки відсутні відомості про реорганізацію колгоспу, про фактично встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі у громадському господарстві. Окрема довідка із зазначенням відомостей не надавалась.
Позивач та Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не подали відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що відповідач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась із заявою від 24.03.2023 до територіального органу Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Страховий стаж позивача на дату звернення становить 42 роки 07 місяців 07 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 1 становить 18 років 10 місяців 17 днів.
За доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи з 01.09.1994 по 24.02.2000 згідно копії трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 21.03.2002, оскільки відсутні відомості про реорганізацію колгоспу, про фактично встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі у громадському господарстві. Окрема довідка із зазначенням відомостей не надавалась.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.03.2023 № 056950000631 по зверненню від 24.03.2023 ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно пункту 1 частини два статті 114 Закону №1058-ІV у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.
Позивач не погодилась із вказаним рішенням та звернулась до суду.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що безпідставним є не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області вказаних періодів роботи до страхового стажу позивача, що вказує на протиправність оскаржуваного рішення.
При цьому, суд вважає, що належним способом захисту прав та інтересів позивача в рамках спірних правовідносин є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31 березня 2023 року, вих. №05650000631, згідно з яким, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у врахуванні стажу роботи за періоди з 01.09.1994 по 24.02.2000, що дає право на призначення пенсії за віком, на підставі ст. 26 Закону №1058-ІV, а також зобов`язання відповідача при призначенні пенсії зарахувати до стажу роботи позивачу періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за віком, на підставі ст. 26 Закону №1058-ІV, а також зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.03.2023 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058-ІV та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції про задоволення позову та враховує наступне.
Відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно із частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ст. 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно із п. 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 передбачено, що підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
У разі відсутності трудової книжки, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.
Таким чином, обґрунтоване відсутню відомостей про відпрацьовані вихододні за період з 01.09.1994 по 24.02.2000 та про реорганізацію, не зарахування відповідачем до страхового стажу позивача таких періодів роботи є безпідставним. 
Тому, наявні підстави для визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.03.2023 № 056950000631 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.
Позивач не заперечив обраний судом першої інстанції спосіб захисту його прав, порушених вказаною відмовою. 
Доводи відповідачем про неможливість виконання судового рішення у визначений судом спосіб колегія суддів вважає необґрунтованими, адже відповідач не довів неможливості доступу до електронної пенсійної справи позивача.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Мацький Є.М.    Сушко О.О.