УХВАЛА

08 листопада 2024 року 
м. Київ

справа №160/28033/23
адміністративне провадження №К/990/39588/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Мельник-Томенко Ж.М., Єресько Л.О.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у справі №160/28033/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
27 жовтня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, у якій він просив:
- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 статті 165 Закону України «Про судоустрій та судовий статус суддів» з лютого 2023 року, яке повинно бути на рівні не нижчому, ніж рівень місячного грошового забезпечення поліцейського;
- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення відповідно до пункту 2 статті 165 Закону України «Про судоустрій та судовий статус суддів» включно з додатковою грошовою винагородою передбаченою Наказом Міністерства внутрішніх справ №38 від 26 січня 2023 року з лютого 2023 року в розмірах не менше, ніж була нарахована та виплачена поліцейським, які несуть службу в м. Дніпро;
- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік ОСОБА_1 в розмірах не менше ніж була нарахована та виплачена поліцейським, які несуть службу в Дніпропетровській області;
- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на вирішення соціально побутових питань за 2022 рік згідно пункту 2 статті 165 Закону України «Про судоустрій та судовий статус суддів» в розмірах не менше, ніж була нарахована та виплачена поліцейським, які несуть службу в м. Дніпро.
Рішенням Дніпропетровський окружний адміністративний суд від 14 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління служби судової охорони у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу через систему "Електронний суд" 17 жовтня 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху із наданням строку на усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції: 1) касаційної скарги у новій редакції із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України та пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України; 2) докази надсилання копії касаційної скарги у новій редакції іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України; 3) чітко перелічити судові рішення, які оскаржуються із зазначенням меж їхнього оскарження; 4) документ про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі.
Судом встановлено, що на виконання цієї ухвали та в межах наданого строку позивач усунув недоліки, зазначені в пунктах 3 та 4, однак скаржником не було вказано підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України та пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням відповідних обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.
Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
В уточненій касаційній скарзі, як підставу для відкриття касаційного провадження, скаржник зазначає, що апеляційним судом неправильно застосовані норми матеріального права, а саме статтю 165 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», також не враховано правову позицію Верховного Суду щодо застосування відповідних положень Закону №3551-XII та постанови КМУ №168.
Варто зауважити, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
Верховний Суд зазначає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки судів, рішення яких оскаржуються, із одночасним зазначенням положень (пункту, частини, статті) закону або іншого нормативно-правового акту, який застосований цими судами при прийнятті відповідного висновку.
Це дозволяє суду касаційної інстанції на виконання вимог статті 341 КАС України перевірити правильність застосування норм матеріального і процесуального права у конкретній справі.
Всупереч вищенаведеному, скаржником в уточненій касаційній скарзі від 5 листопада 2024 року чітко не зазначено передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку та відсутнє посилання на відповідний пункт вказаної статті.
Окрім того, за правилами пункту 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України   не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього   Кодексу   розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього   Кодексу   позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, враховуючи, що зазначена справа є справою незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження скаржнику потрібно зазначити обґрунтовані підстави касаційного оскарження судового рішення з урахуванням виключних підстав касаційного оскарження передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України скаржник вказує, що справа стосується порушення права на соціальний захист та забезпечення умов служби на рівні, встановленому для поліцейських, однак така підстава по змісту не відповідає жодному із підпунктів "а", "б", "в","г" пункту 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України.

Згідно частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи наведене, Суд вважає за належне продовжити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом подання до Верховного Суду: 1) касаційної скарги, приведеної у відповідність переліченим вище вимогам КАС України, а саме слід зазначити підставу для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України та  підпункт "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, вказавши що саме є підставою для касаційного оскарження з викладенням доводів на їх підтвердження; 2) надати докази надсилання копії касаційної скарги у новій редакції іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України.
Керуючись статтями 121, 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги та надати строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали. 
Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

……………………………

……………………………

……………………………
Н.М. Мартинюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Л.О. Єресько,
Судді Верховного Суду