ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року	Львів	Справа № 140/4703/21 пров. № А/857/20243/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Матковської З.М., Ніколіна В.В.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду (головуючий суддя: Денисюк Р.С., місце ухвалення - м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, –

встановив:

ОСОБА_1 06.05.2021 звернулася з позовом до Боратинської сільської ради про визнання протиправним рішення від 24.03.2021 № 5/86 та зобов`язання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га відповідно до заяви від 04.09.2020 та за наслідками розгляду прийняти рішення відповідно до вимог Конституції України та Земельного кодексу України.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09.07.2021, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2021, позов задоволено повністю: 
визнано протиправним та скасовано рішення Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області від 24.03.2021 № 5/86 «Про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 04.09.2020 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га в селі Рованці»;
- зобов`язано Боратинську сільську раду Луцького району Волинської області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га відповідно до заяви від 04 вересня 2020 року.
ОСОБА_1 , 21.06.2024 подала до суду першої інстанції заяву в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій позивачка просила зобов`язати Боратинську сільську раду Луцького району Волинської області подати у встановлений судом  строк звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 щодо надання ОСОБА_1 дозвілу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га відповідно до заяви від 04 вересня 2020 року.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Боратинської сільської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилася позивачка та оскаржила в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу та заяву про встановлення судового контролю задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, позивач покликається на аналогічні підстави викладені в заяві.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення заявника із заявою не надано доказів про те, що завершена процедура примусового виконання судового рішення органами державної виконавчої служби, що свідчить про передчасність звернення до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, оскільки відсутні об`єктивно підтверджені належними і допустимими доказами підстави вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним в межах його примусового виконання.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
У силу приписів статті 14 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковими до виконання, тоді як невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Оскільки резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції та містить чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, тому виконання рішення суду, яке набрало законної сили, повинно реалізовуватись у визначений судом спосіб.
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.
Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частини першої ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
З наведених правових норм, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а виконання рішення забезпечується, зокрема, і шляхом встановлення судового контролю у виді подання звіту про виконання судового рішення.
На думку суду апеляційної інстанції, встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи. 
Тобто, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.
Суд апеляційної інстанції вказує на те, що зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09.07.2021, яке набрало законної сили 11.11.2021, зокрема, зобов`язано Боратинську сільську раду Луцького району Волинської області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га відповідно до заяви від 04.09.2020.
Для примусового виконання рішення суду 20.01.2022 Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 742/2022.
Головним державним виконавцем Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Блажівською М.А., 26.01.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68365418.
У зв`язку з бездіяльністю державного виконавця щодо належного виконання рішення суду, ОСОБА_1 11.01.2024 було подано скаргу на дії державного виконавця Луцького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 
Згідно постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 18.01.2024, визнано дії головного державного виконавця відділу Блажівської М.А. такими, що не в повній мірі відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Зобов`язано державного виконавця Блажівську М.А. невідкладно усунути виявлені порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та вжити усіх необхідних заходів для забезпечення виконання рішення суду.
Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що вказані дії не призвели до виконання відповідачем рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 у справі № 140/4703/21, що і стало підставою для звернення позивачки із заявою про встановлення судового контролю у цій справі.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 у справі № 140/4703/21, яке набрало законної сили ще 11.11.2021, залишається невиконаним Боратинсьою сільською радою Луцького району Волинської області уже майже 3 роки з моменту набрання судовим рішення законної сили і жодних доказів щодо його виконання матеріали справи не містять, а тому наявні правові підстави для задоволення заяви позивачки про встановлення судового контролю за виконанням рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 у справі № 140/4703/21. 
Таким чином, враховуючи покладені обов`язки на Боратинську сільську раду Луцького району Волинської області згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати, суд апеляційної інстанції вважає, що слід встановити тридцятиденний строк з моменту отримання цієї постанови для подання звіту про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 у справі № 140/4703/21.
Крім цього, оскільки в розумінні ч. 1 ст. 382 КАС України, Восьмий апеляційний адміністративний суд не ухвалював судове рішення в адміністративній справі по суті позовних вимог у цій справі, а тому звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 у справі № 140/4703/21 необхідно подати відповідачу саме до Волинського окружного адміністративного суду.
Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на помилкове покликання суду першої інстанції, що на час звернення заявниці із заявою не надано доказів про завершення процедури примусового виконання судового рішення органами державної виконавчої служби, що свідчить про передчасність звернення до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Оскільки, у відповідності до ст. 382 КАС України, дії державного виконавця вчинені в межах виконавчого провадження, жодним чином не впливають на можливість подання позивачкою заяви про встановлення судового контролю на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення, прийняття нової постанови про задоволення заяви.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 6 ст. 139 КАС України).
При поданні апеляційної скарги позивачка сплатила судовий збір у розмірі 3028 грн (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.3876647281.1 від 12.09.2024 від).
Оскільки, заява позивачки задоволена, то відповідно до вимог ст. 139 КАС України, судовий збір необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області на користь ОСОБА_1 в сумі 3028 грн.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 140/4703/21 скасувати та прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Зобов`язати Боратинську сільську раду Луцького району Волинської області у тридцятиденний строк з моменту отримання цієї постанови, подати до Волинського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 у справі № 140/4703/21.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Боратинську сільську раду Луцького району Волинської області (код ЄДРПОУ – 04332207) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень).

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	В. В. Ніколін