ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2024 року	Львів	Справа № 380/2274/20 пров. № А/857/16715/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Гінди О.М., Ніколіна В.В., 
при секретарі судового засідання:                     Коць Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Жогальської Інни Федорівни на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року у справі №380/2274/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Винниківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії (головуючий суддя першої інстанції – Мричко Н.І.; місце ухвалення – м. Львів, дата складання повного тексту – 14.06.2024),-
В С Т А Н О В И В:
19.04.2024 до суду надійшла заява позивача в порядку статті 383 КАС України. Згідно із заявою, ОСОБА_1 просить визнати протиправною ухвалу 25-ої сесії 8-го скликання Львівської міської ради № 4650 від 28.03.2024 «Про відмову гр. ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та наданні земельної ділянки в оренду на АДРЕСА_1 ». Винести окрему ухвалу Львівській міській раді для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 у справі № 380/2274/20, та встановити Львівській міській раді місячний строк для надання відповіді на окрему ухвалу.
В обґрунтування заяви, позивач посилається на те, що 09.04.2024 на офіційному веб-порталі Львівської міської ради, в розділі «Документи Львівської міської ради» оприлюднено ухвалу Львівської міської ради №4650 від 28.03.2024 «Про відмову гр. ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та наданні земельної ділянки в оренду на АДРЕСА_1 ». Вказує, що ухвала Львівської міської ради № 4650 від 28.03.2024 не є належним виконанням судового рішення від 27.07.2020 № 380/2274/20, тому є підстави для здійснення судового контролю в порядку  статті 383 КАС України. Також зазначає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 у справі №380/2274/20 звернено до примусового виконання. Станом на дату звернення до суду із заявою в порядку  статті 383 КАС України, виконавче провадження знаходиться на стадії виконання, а саме державним виконавцем скеровані на адресу Львівської міської ради вимоги про виконання рішення суду від 27.07.2020 у справі № 380/2274/20.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №380/2274/20 за позовом ОСОБА_1 до Винниківської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишено без задоволення.
Не погодившись із цією ухвалою, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Жогальська Інна Федорівна подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що ухвалу прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач прийняв ухвалу про відмову ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою, що не є належним виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року по справі № 380/2274/20, оскільки цим судовим рішенням відповідача було зобов`язано вчинити конкретні дії, які полягали у затвердженні технічної документації із землеустрою, а не повторному розгляді спірного питання. Апелянт вважає, що у відповідача не було варіантів діяти в інший спосіб, ніж у визначений цим рішенням суду. На думку апелянта, ухвала Львівської міської ради № 4650 від 28.03.2024 року не є належним виконанням судового рішення, порушує право позивача на виконання судового рішення, ухваленого на її користь, що свідчить про протиправність ухвали відповідача і є підставою для встановлення судового контролю в порядку ст. 383 КАСУ. У зв`язку із цим просить скасувати ухвалу та прийняти нову постанову про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю.
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Зокрема зазначає, що Львівська міська рада правомірно прийняла ухвалу №4650 «Про відмову гр. ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та наданні земельної ділянки в оренду на АДРЕСА_1 », оскільки розташування земельної ділянки не відповідає містобудівній документації, а саме Генеральному плану м. Винники, затвердженому рішенням Винниківської міської ради від 01.03.2005 №747. Крім того, Львівська міська рада та її посадові особи не мають права впливати на прийняття того чи іншого рішення депутатами. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
У судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у ній та просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву про встановлення судового контролю задовольнити. 
Інші учасники справи в судове засідання не прибули, хоча були повідомлені про дату судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 у справі №380/2274/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Винниківської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. 
Визнано протиправним та скасовано рішення №2020 від 24.09.2019 18 сесії Винниківської міської ради «Про відмову у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 у власність для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1 ». Зобов`язано Винниківську міську раду у місячний строк з дня набрання рішення законної сили надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність площею 0,0437 га на АДРЕСА_1 , яка перебуває в постійному користуванні для ведення особистого підсобного господарства на підставі державного акта серії ІІ-ЛВ № 025120 від 22.02.2002. Зобов`язано Винниківську міську раду у місячний строк з дня набрання рішення законної сили затвердити ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,0813 га для ведення індивідуального садівництва 01.05. за адресою АДРЕСА_1 ,  кадастровий номер 4610160300:07:006:0293 та надання в оренду.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Винниківської міської ради м. Львова на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 у справі №380/2274/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Винниківської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 задоволено заяву позивача про заміну сторони у виконавчому листі у справі за позовом ОСОБА_1 до Винниківської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. Замінено боржника у виконавчих листах, виданих 15.09.2020 Львівським окружним адміністративним судом у справі №380/2274/20, Винниківську міську раду її правонаступником Львівською міською радою.
19.04.2024 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача в порядку статті 383 КАС України. Згідно із заявою, ОСОБА_1 (далі позивач) просить визнати протиправною ухвалу 25-ої сесії 8-го скликання Львівської міської ради № 4650 від 28.03.2024 «Про відмову гр. ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та наданні земельної ділянки в оренду на АДРЕСА_1 ». Винести окрему ухвалу Львівській міській раді для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 у справі № 380/2274/20, та встановити Львівській міській раді місячний строк для надання відповіді на окрему ухвалу.
Суд першої інстанції в задоволенні заяви про встановлення судового контролю відмовив з тих підстав, що всі заходи направлені на виконання рішення в примусовому порядку на теперішній час не здійснені, оскільки дії відповідача щодо невиконання рішення мають бути перевірені відповідним органом Державної виконавчої служби.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).
У разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.
Вказаний порядок встановлений статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема в частині першій цієї статті зазначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Частиною другою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду врегульований статтею 383 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Відповідно до пунктів 7, 8 частини другої статті 383 КАС України, у такій заяві зазначаються: інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження.
Аналіз зазначених вище норм свідчить про те, що подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, можливе за умови перевірки виконання рішення суду під час примусового виконання в органах державної виконавчої служби.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №805/1458/17-а та від 27.06.2019 у справі №807/220/18.
Тобто, при здійсненні судового контролю за виконанням рішення суду в порядку статті 383 КАС України, обов`язково підлягають з`ясуванню обставини виконання судового рішення в примусовому порядку, а не обставини невиконання, або неналежного виконання відповідачем судового рішення в добровільному порядку.
Вказані висновки також узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.01.2021 у справі № 640/1364/19.
Отже, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім виконавцям, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі заходи на стадії примусового виконання рішення суду.
Таким чином, перевірка виконання рішення суду має здійснюватися органом державної виконавчої служби, яким мають бути вжиті заходи щодо примусового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 у справі №380/2274/20.
Як видно з долучених до заяви доказів, 15.09.2020 Львівським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист № 380/2274/20 про зобов`язання Винниківську міську раду у місячний строк з дня набрання рішення законної сили затвердити ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,0813 га для ведення індивідуального садівництва 01.05. за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер 4610160300:07:006:0293 та надання в оренду.
30.08.2023 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубко С.В. відкрито виконавче провадження №72590991 з виконання виконавчого листа № 380/2274/20 виданого 15.09.2020 Львівським окружним адміністративним судом.
У листі, за підписом начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.04.2024 №/В-7, повідомлено адвоката Жогальську І.Ф. (представника ОСОБА_1 у цій справі) про те, що державним виконавцем 27.11.2023 та 16.04.2024 скеровувалися Львівській міській раді вимоги виконавця. Одночасно роз`яснено, що: «в подальшому, в залежності від наданої інформації Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі №380/2274/20, державним виконавцем вживатимуться заходи у відповідності до чинного законодавства».
Згідно з інформацією про виконавче провадження №72590991, а саме в розділі «Відомості про проведення виконавчих дій» зазначено, що 30.08.2023  старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубко С.В., винесені постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.
Доказів щодо вчинення інших виконавчих дій у виконавчому провадженні №72590991 з примусового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 у справі №380/2274/20 до матеріалів справи не надано.
Водночас положеннями статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Зокрема частиною першою наведеної норми встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Приписами частини другою передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення, в тому числі і в примусовому порядку, не дав очікуваного результату.
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Апеляційний суд зауважує, що ухвала Львівської міської ради №4650 від 28.03.2024 «Про відмову гр. ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та наданні земельної ділянки в оренду на АДРЕСА_1 » не містить інформації про те, що така прийнята на  виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 у справі № 380/2274/20.
Крім цього, позивач не позбавлений права повторного звернення до суду із заявою в порядку ст. ст. 382, 383 КАС України. 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Жогальської Інни Федорівни – залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року у справі №380/2274/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін	
Повне судове рішення складено 02.10.2024