ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2024 року                                                                м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участі секретаря судового засідання Галичанської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Краснюка В. В. на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2024 року -
В С Т А Н О В И В:
Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2024 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.
Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 26 червня 2024 року близько 18:40 год., в с. Виженка по вул. Велика Виженка, 318 керував т/з марки ВАЗ «2105» н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Краснюк В. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2024 року та закрити провадження у справі.
Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Провадження №33/822/686/24                         Головуючий у І інстанції: Осокін А. Л. 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП                                         Доповідач: Марчук В. Т.

Апелює тим, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_1 за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Вказує, що суд першої інстанції безпідставно зіслався на відеозапис з камер працівників поліції, зазначивши, що ОСОБА_1 двічі о 18 год. 52 хв., вказав працівникам поліції, як він їхав на транспортному засобі додому та його побили, також те, що він підвозив якусь людину, яка вийшла з автомобіля, що не відповідає дійсності. 
       Зазначає, що суд першої інстанції також безпідставно зіслався, як на доказ вини ОСОБА_1 , на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які вказали, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом безпосередньо перед його зупинкою. 
       При цьому вказує, що письмові пояснення свідків без їх безпосереднього допиту в судовому засіданні не можуть братися судом до уваги.
       Звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії АДД №177853 в графі «свідки та потерпілі» заначено «відсутні», а в графі «до протоколу додаються» не зазначено письмових пояснень даних свідків. 
Зазначає, що відсутні відомості, які б свідчили про правдивість показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . При тому, що в описі матеріалів даної справи ці свідки вказані, як ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
Вказує, що на відеозаписі з камер працівників патрульної поліції сокири немає.
Стверджує, що суд першої інстанції безпідставно послався на ту обставину, що ОСОБА_1 та його захисником не були надані адреси місця проживання свідків, оскільки в матеріалах справи містяться пояснення, в яких зазначені всі необхідні відомості та їх дані.
Рапорт працівника патрульної поліції не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський є зацікавленою особою.
Посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось, автомобіль на штрафну площадку не був евакуйований.
При цьому зазначає, що працівниками поліції не було складено та долучено до матеріалів справи постанови про порушення ОСОБА_1 ПДР.
Стверджує, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівникам патрульної поліції, що він не керував транспортним засобом. 
У зв`язку з наведеним вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується виключно на припущеннях та не підтверджених доказах, наданих працівниками поліції, в той час, як його показання та інші докази його невинуватості були проігноровані, недосліджені, а в окремих випадках спрямовані проти нього.
Особа, яка притягаєтеся до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Краснюк В. В. – надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, переглянувши наявні в матеріалах справи відеозаписи з камер працівників поліції, суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
У відповідності до вимог п. 2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №177853 від 26 червня 2024 року (а.с. 1) ОСОБА_1 , цього ж дня року о 20 год. 18 хв. в с. Виженка по вул. Велика Виженка, 318, Чернівецького району Чернівецької області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105» н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), в порушення п. 2.5 ПДР від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими дослідженими доказами по справі.
Будь-яких заперечень щодо змісту протоколу ОСОБА_1 не зазначено.
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння водія від 26 червня 2024 року (а.с. 7) та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 26 червня 2024 року (а.с. 6), у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з його відмовою проходити огляд, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.
Із рапорту працівника патрульної поліції від 26 червня 2024 року (а.с. 10) вбачається, що в цей день до поліції надійшло повідомлення про те, що в с. Виженка, по вул. Велика Виженка, 318, Вижницького району, водій керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105» н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Також вказано, що по приїзду було виявлено ОСОБА_1 , який виражався нецензурною лайкою та на місці події було встановлено свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які в свою чергу підтвердили, що автомобілем марки «ВАЗ 2105» н/з НОМЕР_1 дійсно керував ОСОБА_1 .
Згідно пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 26 серпня 2024 року (а.с. 11-12), вбачається, що останні вказали, що 26 червня 2024 року о 19 год. 10 хв. за адресою с. Виженка, по вул. Велика Виженка, 318, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105» н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння на великій швидкості та майже не вчинив ДТП із автомобілями, які були припарковані на узбіччі дороги. 
З відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції встановлено, що ОСОБА_1 на законну вимогу працівників поліції дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці події так і в медичному закладі (а.с. 15).
Таким чином під час апеляційного перегляду, встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Суд першої інстанції правильно встановив з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 11-12) факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перед прибуттям працівників поліції.
Апеляційний суд відхиляє доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Краснюка В. В. про неналежність відеозапису з камер працівників поліції, оскільки на останньому чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння як на місці події так і у медичному закладі. 
Відсутність фіксації на відеозаписі працівників поліції сокири в руках ОСОБА_1 , як про це вказують свідки, обумовлена розривом в часі між тим, що ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та приїздом на місце події працівників поліції та жодним чином не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, як і не свідчить про неправдивість пояснень вказаних свідків. 
Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не вимагають безпосереднього дослідження судом першої інстанції пояснення вказаних свідків, а, згідно положень ст. 251 КУпАП, письмові пояснення осіб є самостійним доказом у справі. 
Відсутність зазначення вказаних свідків в протоколі про адміністративне правопорушення не вказує на неналежність наданих ними пояснень, як доказів у справі. 
Суд відхиляє доводи адвоката про неправдивість пояснень вказаних свідків, оскільки ОСОБА_1 та його захисник мали можливість клопотати про допит вказаних свідків в суді апеляційної інстанції, проте, вказаним правом не скористались, а відомостей, які б вказували на неправдивість пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , під час апеляційного перегляду не встановлено. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що рапорт працівника поліції не може бути доказом у справі, однак винуватість ОСОБА_1 підтверджується сукупністю інших доказів у справі, а посилання судом першої інстанції на вказаний рапорт не може слугувати підставою для зміни чи скасування оскаржуваної постанови. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.
Таким чином, районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Краснюка В. В. – залишити без задоволення, постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                 [пдпис]                                В.Т. Марчук