Справа № 750/13105/24 	Головуючий у 1 інстанції Самусь Л. В. 	
Провадження № 33/4823/1012/24 	  	
Категорія - ст. 124 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Хайтова П.В.,
представника потерпілого – адвоката Селюха А.В., 

          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Хайтова П.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2024 року,-

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 07 вересня 2024 року, о 12 год. 50 хв., в м. Чернігові по просп. Левка Лук`яненка, 6, ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , зі сторони вул. Шевченка в бік                 вул. Захисників України, та змінюючи напрямок руху, виконуючи маневр перестроювання не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, осіб постраждалих немає, чим порушив пункти 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху. 

Не погодившись із рішенням суду, захисник – адвокат Хайтов П.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Категорично заперечує факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та зазначає, що в момент увімкнення покажчика повороту ліворуч останній переконався, що ліва полоса для руху вільна і зробив це завчасно та виконав даний маневр перестроювання. Вважає, що саме порушення допущені водієм ОСОБА_2 стали причиною даної дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Хайтова П.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення представника потерпілого – адвоката Селюха А.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив її залишити без задоволення, а постанову суду без змін, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За змістом п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 1.5 ПДР України визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пунктами 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та у разі перестроювання повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Проте, зазначених вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 дотримано не було.

Не зважаючи на заперечення останнім на факт порушення ним Правил дорожнього руху України, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема:

- відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №124754 від 07.09.2024 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій ОСОБА_1 і є одним з джерел доказів, в якому викладено обставини вчинення даної ДТП (а.с.4). Також, відомості викладені у даному протоколі підтвердив в судовому засіданні суду першої інстанції інспектор 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Чернігівськвй області, який склав відносно ОСОБА_1 вказаний процесуальний документ;
- схемою місця ДТП, доданою до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якої зазначено напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення та розташування після зупинки, із описом відповідних пошкоджень транспортних засобів (а.с.5);
- письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 , де останній вказував на обставини даної дорожньо-транспортної пригоди, яка сталося з вини іншого водія транспортного засобу «КІА» (а.с.6).

Слід зазначити і те, що дана схема ДТП  підписана ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

В матеріалах справи наявний диск та носій інформації з відеозаписом події, яка мала місце 07.09.2024 року (а.с.6,18), за участю ОСОБА_1 , зміст яких свідчить про те, що останній не переконався у безпечності здійснення маневру, який був виконаний на незначній відстані від транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого трапилось зіткнення автомобілів.
Із відеозапису на флеш носії вбачається, що водій транспортного засобу АUDI A4, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався у крайній лівій смузі, яка була вільною, і це дає підстави для відхилення доводів апелянта в цій частині.

Посилання захисника про наявність саме в діях водія ОСОБА_2 порушення Правил дорожнього руху, які, як він вважає, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, не може оцінюватися судом у даному провадженні, оскільки вина іншого учасника в даному ДТП є предметом розгляду окремого судового провадження. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, складеного уповноваженою особою і, направленого до суду. 
За вказаних підстав, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, порушив вимоги п.п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.  
Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання його довірителем уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в мінімальних межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Хайтова П.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності              ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за          ст. 124 КУпАП  – без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	М. М. Оседач