УХВАЛА
02 грудня 2024 року
м. Київ
справа № 295/2520/23
провадження № 61-15715ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення 
Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 березня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета 
спору: Орган опіки та піклування Любарської селищної ради Житомирської області, про позбавлення батьківських прав,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої 
дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області 
від 07 березня 2024 року, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено. 
16 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мороз О. С. засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області 
від 07 березня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду 
від 16 жовтня 2024 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження 
(про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає 
пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суди застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 15 травня 2024 року у справі № 661/2532/17, від 13 липня 2022 року у справі № 366/2047/18, від 21 липня 2021 року у справі № 202/7712/18, від 17 липня 2024 року у справі № 755/8647/23, від 26 січня 2022 року у справі № 203/3505/19, від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, .
Також заявник вважає, що суд першої інстанції, порушивши норми процесуального права, безпідставно не розглянув клопотання позивача про виклик свідків, а суд апеляційної інстанції не взяв до уваги письмове клопотання про виклик свідків та не розглянув клопотання про приєднання копій доказів: розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, копій адвокатських запитів, роздруківок із сайту «Судова 
влада» щодо притягнення відповідача до адміністративної та кримінальної відповідальності (пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 березня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року.
Витребувати із Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області цивільну справу № 295/2520/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Любарської селищної ради Житомирської області, про позбавлення батьківських прав.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                  В. М. Ігнатенко
                                                                                                          О. М. Ситнік
                                                                                                              І. М. Фаловська