ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2649/24 Справа № 196/867/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бабічева Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 листопада 2024 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року стосовно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 

       за участю:
       захисника                                                Бойка Ю. О.
       
       ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з постановою суду першої інстанції, 20 червня 2024 року о 18.08 год. в смт.Царичанка по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO "LANOS", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, що зафіксовано на відеозапис бодікамери №799424, №797485, №797491.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       В обґрунтування апеляційних вимог посилається на незаконність постанови суду першої інстанції. У рапорті поліцейського зазначено, що разом з ОСОБА_1 в транспортному засобі перебував його власник ОСОБА_2 , на якого був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за передачу керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Проте постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2024 у справі №196/868/24 провадження стосовно ОСОБА_2 закрито за відсутністю складу правопорушення, оскільки відсутні належні докази на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Суд безпідставно не взяв до уваги долучений висновок від 20.06.2024 про проходження медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, в якому зазначено відсутність в нього ознак сп`яніння, а також результати токсикологічного дослідження, де вміст алкоголю в сечі та крові не виявлено.
       В порушення вимог ст. 266 КУпАП поліцейські запевнили ОСОБА_1 , що огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі проводиться за допомогою приладу "Драгер", у зв`язку з чим він відмовився, оскільки цей прилад показує невірні результати. Тому самостійно звернувся до медичного закладу та переконався, що ця інформація не відповідає дійсності, а в його крові не виявлено алкоголю.
       Вказує, що не відповідає дійсності висновок суду, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд в медичному закладі о 19.11 годині вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення, бо протокол почали складати о 18.52 годині та він відмовлявся саме від проходження огляду за допомогою приладу "Драгер".
       До протоколу про адміністративне правопорушення були внесені припущення поліцейського про наявність ознак алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови. Копію протоколу він також не отримував ні особисто, ні поштою, в суді надали лише його фотокопію.
        ОСОБА_1 також зазначає, що поліцейський не мав права втручатися в роботу суду і зазначити день та час, коли має відбутися розгляд справи.
       Позиції учасників апеляційного процесу.        
       В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав. 
       Захисник в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату, місце та час апеляційного розгляду та не заперечував проти його проведення за його відсутності та за участі захисника. Останній підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити. 
       Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (ч. 6 ст. 294 КУпАП).
       Мотиви апеляційного суду.
       Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
       Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, доходить таких висновків.        
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.
Обґрунтовуючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 299937 від 20 червня 2024 року, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, рапортом, відповідно до якого працівники поліції виявили транспортний засіб Daewoo Lanos НОМЕР_1 , який безпідставно виїхав на зустрічну смугу для руху та створив аварійну ситуацію, після зупинки даного автомобіля встановлено, що ним керував ОСОБА_1 , в якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитку ходу, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в Царичанській ЦРЛ, останній неодноразово відмовився під відеозапис на бодікамеру, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Відеозаписом зафіксовані явні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , такі як порушення мови, останній на запитання поліцейського чи вживав він алкоголь, останній підтвердив, що вживав, не заперечував факт керування ним транспортним засобом на прохання знайомого (власника транспортного засобу) з метою відвезти його додому. Поліцейський при спілкуванні з водієм виявив в нього ознаки алкогольного сп`яніння, повідомивши про це, висунув вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу "Драгер" або в найближчому закладі охорони здоров`я, яке знаходився в смт. Царичанка (Царичанська районна лікарня), на що ОСОБА_1 відмовився, після чого в його присутності був складений протокол про адміністративне правопорушення. При цьому поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку та наслідки відмови від його проходження. 
       Отже, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я, на вимогу поліцейського зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...
       Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та в судовому засіданні захисник заявляв клопотання про перегляд відеоматеріалів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, виклик для допиту в якості свідків поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , а також залучити до участі у справі прокурора Слобожанської місцевої прокуратури.
       Суд апеляційної інстанції, вислухавши обґрунтування захисника щодо заявлених клопотань, відхилив їх, враховуючи вимоги ч. 7 ст. 294 КУпАП, якою передбачено, що апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
       З матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції досліджувалися в судовому засіданні за клопотанням захисника відеозаписи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, які апеляційний суд також перевіряв в межах доводів апеляційної скарги.
       Щодо клопотання про залучення до участі у справі прокурора, то воно також заявлялося захисником в суді першої інстанції і в задоволенні якого суд обґрунтовано відмовив. При цьому суд першої інстанції направляв керівнику Слобожанської окружної прокуратури повідомлення щодо заявленого клопотання та можливості участі прокурора в розгляді справи. Відповідно до повідомлення керівника Слобожанської окружної прокуратури частиною 2 статті 250 КУпАП передбачено обов`язкову участь прокурора при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 1724-1729, 1729-2 цього Кодексу та на даний час відсутній процесуальний порядок участі прокурора у справах про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП.
       Стосовно клопотання про виклик для допиту як свідків поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , то в суді першої інстанції захисником заявлялося клопотання про виклик та допит поліцейського ОСОБА_4 , однак з журналу судового засідання та технічної фіксації за 16.09.2024 слідує, що при вирішенні судом даного клопотання захисник не наполягав на його допиті, враховуючи наявність у справі відеоматеріалів. При цьому захисник не заявляв в суді першої інстанції клопотання про допит в якості свідків поліцейського ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .
       У зв`язку з чим апеляційним судом не встановлено підстав для задоволення клопотань захисника, а зазначені вище докази, які наявні в матеріалах справи, в сукупності є достатніми для встановлення фактичних обставин справи та належного її розгляду. 
       Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За порушення водієм обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР, за таку відмову настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто правові наслідки у виді складення протоколу, оскільки, як вже було зазначено вище, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП охоплює відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння і за такі дії настає адміністративна відповідальність. 
Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення..., що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. 
       Апеляційний суд відхиляє доводи захисника про порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП, які запевнили ОСОБА_1 , що огляд на стан сп`яніння проводиться як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я за допомогою приладу "Драгер", оскільки вони не спростовують факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на вимогу поліцейського.
       Так, перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки вважав, що прилад "Драгер" показує невірні результати, тому самостійно звернувся до лікарні для проходження такого огляду, за результатами якого виданий висновок, який підтверджує про відсутність в його крові вмісту алкоголю, апеляційний суд дійшов висновку про їх неспроможність з огляду на таке.
       За змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
       Вищезазначені положення статті 266 КУпАП, кореспондуються з положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» (далі - Порядок), зокрема у пунктах 3 та 6, зазначено, що огляд проводиться: 
       - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 
       - лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
       Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. 
       Аналогічні правила зазначені і в пунктах 6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1 452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).
       З вищевикладеного слідує, що законом передбачені два порядки проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння: поліцейським з використанням технічних засобів і лікарем в закладі охорони здоров`я. 
       Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я в двох випадках, а саме: 1) у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у разі незгоди водія з його результатами, тобто результатами огляду, проведеного поліцейським.
       В силу ч.ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. 
       Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
       Вищевикладеними матеріалами справи підтверджується, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу із використанням поліцейських спеціальних технічних засобів, так і медичний огляд в закладі охорони здоров`я, від проходження яких він відмовився. У зв`язку з чим поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення за фактом відмови від проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, від надання пояснень та підпису в якому ОСОБА_1 відмовився.
       При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги висновок про проходження медичного огляду ОСОБА_1 20.06.2024, оскільки з вищевказаних вимог закону слідує, що огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського і проведений огляд з порушенням вимог ст. 266 КУпАП вважається недійсним.
       Стосовно тверджень апеляційної скарги, що до протоколу про адміністративне правопорушення були внесені припущення поліцейського про наявність ознак алкогольного сп`яніння, як запах з порожнини рота та порушення мови, апеляційний суд зазначає, що відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
       Відтак, встановлення наявності ознак сп`яніння відноситься до компетенції поліцейського при спілкування з водієм, який наділяється такими повноваженнями, зокрема і вказаною Інструкцією, а спростувати такі дії водій може у встановленому законом порядку, а саме проходженням огляду на місці зупинки транспортного засобу або проходженням медичного огляду, тому ставити під сумнів правильність підозри працівника поліції щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу наразі немає підстав. 
       Доводи захисника в судовому засіданні про невідповідність встановлення судом в постанові часу вчинення правопорушення спростовується долученим до протоколу відеозаписом з відеореєстратора, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу о 18 годині 08 хвилин та після його зупинки в подальшому при спілкуванні з ним було виявлено в нього ознаки алкогольного сп`яніння та поліцейським було висунуто вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій відмовився.
       Отже, на переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і містить всі відомості, які узгоджуються з диспозицією інкримінованого ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху та статті КУпАП.
       Також не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за передачу керування транспортного засобу ОСОБА_1 було закрито постановою суду за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутні належні докази на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Оскільки протоколи про адміністративне правопорушення, складені стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , містять різні склади адміністративного правопорушення. І в даному випадку, за порушення водієм ОСОБА_1 обов`язку, передбаченому п. 2.5. Правил дорожнього руху, настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       Неспроможними є доводи апеляційної скарги, що поліцейський втрутився в роботу суду, зазначивши в протоколі день та час розгляду справи. Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції з додатками до неї, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер. 
       Протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським відповідно до вимог вказаної Інструкції, при цьому зазначення в ньому дати та часу розгляду справи не є обов`язковим для суду і не свідчить про втручання в його роботу.
       Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
       Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, а постанову місцевого суду слід залишити без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                О. П. Піскун