ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/18658/24	
                                                                                          Суддя І інстанції Сліпець Н.Є.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Коршуна А.О., Сафронової С.В.,     
розглянувши в порядку письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року у справі за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просило:
- стягнути податкових борг з платника податків Фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 73992,08 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року позовну заяву повернуто позивачу.
Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило її скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована помилковістю висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви. Вказує на те, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 є особою, уповноваженою представляти Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС без окремого доручення керівника (самопредставництво ДПС, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області).  Вказує на те, що у разі сумнівів щодо наявності у особи, яка підписала заяву (скаргу), повноважень на вчинення таких дій в порядку самопредставництва суб`єкта владних повноважень, суд може скористатися відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а у разі неусунення таких сумнівів – запропонувати заявнику (скаржнику) надати додаткові документи на підтвердження таких повноважень у порядку, встановленому статтею 169 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм процесуального права, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався приписами пункту 3 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких позовна заява повертається позивачеві, якщо позов підписано особою, яка не має права її підписувати. Судом встановлено, що позовну заяву підписано представником позивача Андрієм ЛОГОЛОЙКО, однак, в додатках до позову долучено копію довіреності на ім`я ОСОБА_3 . В якості доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала та подала позов до заяви не додано жодних документів, що підтверджується актом від 11.07.2024 №641 Відділу з організаційного забезпечення розгляду адміністративних справ Дніпропетровського окружного адміністративного суду, яким було виявлено відсутність додатка зазначеного в позовні заяві, а саме: витягу з ЄДР відносно ГУ ДПС у Дніпропетровській області, посадової інструкції та довіреності представника.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
За правилами ч.1 ст.55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.          
Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (ч.4 ст.55 КАС України).
Отже, самопредставництво суб`єкта владних повноважень, виходячи зі змісту приписів статті 55 КАС України, здійснюється особами, які уповноважені від його імені звертатися до суду, брати участь у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення або трудового договору (контракту). Цією ж нормою визначено перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження, - це закон, статут, положення, трудовий договір (контракт).
Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо; прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.
Таким чином, до Єдиного державного реєстру включається інформація щодо осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, та дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.  Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (частина 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").
Колегія суддів вважає, що запровадження системи державних реєстрів дозволяють судам самостійно здійснити ідентифікацію осіб, які звернулись до суду, уникаючи зайвого формалізму при вирішенні питання про відкриття провадження у справі з метою забезпечення реалізації права доступу до правосуддя.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в якості додатку до позовної заяви зазначено витяг з ЄДР щодо повноважень підписанта, однак за актом відділу організаційного забезпечення суду цей витяг фактично відсутній.
Суд зазначає, що в разі виникнення у суду відповідного сумніву, суд має право витребувати у сторони додаткові документи, постановивши ухвалу про залишення позовної заяви без руху та/або самостійно перевірити повноваження особи, яка підписала позовну заяву за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Колегія суддів також враховує, що згідно з практикою ЄСПЛ реалізуючи положення Конвенції необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення адміністративного позову з визначених ним підстав.
Порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, як це передбачено статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає
Повне судове рішення складено 29 жовтня 2024 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова