УХВАЛА

23 грудня 2024 року 
м. Київ

справа №280/1101/24
адміністративне провадження №К/990/41316/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г., розглянувши клопотання Міністерства оборони України про зупинення виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року у справі № 280/1101/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просила суд:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у не призначенні та не виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, в розмірі 15000000 гривень 00 копійок;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, виходячи з розміру 15000000 гривень 00 копійок, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року, адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у не призначенні та не виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, в розмірі 15000000 гривень 00 копійок.
Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, виходячи з розміру 15000000 гривень 00 копійок, з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погодившись з вказаними судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанції відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року у справі у справі № 280/1101/24, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року у справі у справі № 280/1101/24. 
Після відкриття вказаного касаційного провадження скаржником подано клопотання про зупинення виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року у справі у справі № 280/1101/24 до прийняття рішення за результатами розгляду касаційної скарги.
Клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення обґрунтовано тим, що навіть у разі задоволення касаційної скарги, виконання вказаного рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку виключає можливість здійснення повороту виконання. 
Вирішуючи подане клопотання, Суд зазначає про таке.
Згідно із частиною першою статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. 
Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Верховний Суд також виходить з того, що для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як винятковий захід, повинні бути поважні причини. Відповідна заява повинна бути мотивована, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. Таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін, а також не порушувати прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат; існуватимуть перешкоди для застосування або буде неможливим застосування передбаченого статтями 380 та 381 Кодексу адміністративного судочинства України механізму повороту виконання судового рішення.
Отже, для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини. Сподівання і припущення скаржника на певні результати касаційного розгляду справи не можуть бути підставою для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Це правило стосується, в тому числі й обставин, якими сторона обґрунтовує заяву про зупинення виконання судових рішень на стадії касаційного провадження.
У клопотанні про зупинення виконання рішення зазначено, що виконання судового рішення, до закінчення його перегляду судом касаційної інстанції може призвести до настання негативних наслідків у вигляді безпідставного проведення виплат позивачу за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Збройних Сил України, позбавлення Міноборони можливості використати кошти за цільовим призначенням.
Водночас, зазначені заявником доводи не є переконливими, що у випадку можливого задоволення касаційної скарги та скасування рішень у цій справі, поворот виконання цього судового рішення буде неможливим.
Враховуючи, що клопотання скаржника про зупинення дії рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року у справі № 280/1101/24 не містить достатніх обґрунтувань і доказів того, що дія оскаржуваних рішень призведе до незворотних наслідків або треба буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення його прав, у його задоволенні слід відмовити.
Слід зауважити, що сама по собі наявність у суду касаційної інстанції права на зупинення виконання судового рішення та незгода сторони із рішенням не є підставою для зупинення його виконання.
Керуючись статтями 248, 340, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про зупинення виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року у справі № 280/1101/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Т. Г. Стрелець