УХВАЛА
 
05 листопада 2024 року
м. Київ
справа № 372/4143/18
провадження № 61-13804 ск24
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Романюк Ірина Іванівна, на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 02 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду                 від 16 вересня 2024 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року у справі за позовом першого заступника прокурова Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним розпорядження та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння,  
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року позов першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації задоволено.
Визнано недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації             від 07 квітня 2008 року № 506 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 56-ом громадянам для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Української міської ради» в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером 3223151000:06:014:0027 та ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером 3223151000:06:014:0028.
Витребувано на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,24 га з кадастровим номером 3223151000:06:014:0064, яка розташована в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району.
Постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 23 листопада 2022 року постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року скасовано, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року залишено без змін, яке набрало законної сили.
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року у цій справі, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 02 квітня 2024 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня               2024 року, відмовлено у задоволенні заяви   ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року.
16 жовтня 2024 року через підсистему «Електронний суд»адвокат Романюк І. І., яка діє в інтересах   ОСОБА_1 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просила їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Підстави касаційного оскарження судового рішення визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, невідповідність висновків суду в оскаржуваних судових рішеннях щодо змісту заявленої нововиявленої обставини,оскільки Центральна геофізична обсерваторія імені Бориса Срезневського не володіє необхідними та достатніми матеріалами для того, щоб надавати остаточну і достовірну інформацію/висновок про гідрографічні характеристики та статус річки Стугна. Суди не взяли до уваги правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду               від 03 лютого 2021 року у справі № 826/20239/16, від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18, тощо.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження. 
У суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
Витребувати з Обухівського районного суду Київської області цивільну справу            № 372/4143/18 за позовом першого заступника прокурова Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним розпорядження та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                              О. В. Білоконь
О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара