УХВАЛА
 
12 листопада 2024 року
м. Київ
справа № 315/334/20
провадження № 51-4285 ск 24
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на вирок Запорізького апеляційного суду від 12 червня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_7 ,
установила:
Представник потерпілих звертався з касаційною скаргою на вироки Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2023 року та Запорізького апеляційного суду від 12 червня 2024 року. Подану скаргу через її невідповідність ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд) від 23 вересня 2024 року було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. У рішенні Суду також було зазначено, у чому саме полягали допущені недоліки скарги, і  роз`яснено, що у разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала. 
У межах наданого строку представник потерпілих повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Однак, як убачається зі змісту нового звернення, при його поданні не усунуто недоліків, на які вказував Суд в ухвалі від 23 вересня 2024 року та котрі стосувались змістової частини звернення. 
Беручи до уваги правила п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути автору на таких підставах.
Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.
У юридичному аспекті касаційна скарга - це документ, який перевіряється і  розглядається Судом із урахуванням ч. 2 ст. 433 КПК, тобто насамперед у межах позиції скаржника та її правового обґрунтування, що впливає на остаточне рішення за результатами касаційного провадження. Тому в ст. 427 цього Кодексу законодавець установив до змісту скарги конкретні вимоги, наслідком недодержання яких є повернення поданої скарги.
Відповідно до законодавчих приписів, викладене у касаційній скарзі прохання має бути сформульовано із додержанням принципу юридичної визначеності та статей 436, 437 КПК, тобто з урахуванням того, яке рішення у конкретному провадженні вправі прийняти Суд за наслідками розгляду поданої скарги.
Однак цього скаржник не врахував.
За змістом касаційної скарги, у ній її автор вважає обраний ОСОБА_7 захід примусу із застосуванням інституту умовного звільнення (ст. 75 Кримінального кодексу України) несправедливим через м`якість. На думку скаржника, засудженому належить призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, яке належить відбувати реально. Таку ж вимогу представник потерпілих - адвокат ОСОБА_6 виклав у прохальній частині поданої скарги.
Між тим, наполягаючи на погіршенні становища засудженого шляхом зміни оспорюваного вироку, скаржник залишив поза увагою, що це процесуально неможливо, адже суд касаційної інстанції немає таких повноважень через законодавчу заборону, закріплену в ст. 437 КПК. Крім того, за положеннями цієї норми та ст. 438 КПК у разі необхідності посилення покарання рішення не  змінюється, а скасовується і призначається новий розгляд у відповідному суді нижчої інстанції. 
Суд касаційної інстанції здійснює провадження згідно із засадою диспозитивності в  межах вимог, заявлених у касаційній скарзі. Тому відсутність у ній належно сформульованої вимоги стає на заваді відкриттю касаційного провадження.
Отже, недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, не усунуто й не додержано ст. 427 КПК. 
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула в установлений строк недоліків касаційної скарги, яку було залишено без руху. А тому, на підставі цієї норми процесуального права належить повернути касаційну скаргу її автору.
Повернення скарги не перешкоджає знову звернутись до суду касаційної інстанції зі скаргою, в порядку передбаченому вказаним Кодексом з урахуванням правил ст. 117 КПК.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на вирок Запорізького апеляційного суду від 12 червня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_7 разом із усіма доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                         ОСОБА_8