КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

   справа № 359/1928/2023
провадження № 22-ц/824/1165/2024
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
25 жовтня 2024 року                                                                                                 м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
судді - доповідача Кирилюк Г. М. 
суддів: Рейнарт І. М., Ящук  Т. І. 
 
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Ніколаєнко Олени Миколаївни на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2023 року в складі судді  Семенюти О. Ю.,
встановив:
 
02.06.2023 Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»)  звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 15.09.2010.
Відповідач  при підписанні  анкети-заяви  підтвердив свою згоду  на  те, що підписана ним  заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.
15.09.2010 відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що ознайомлений з фінансовими умовами надання кредитки  «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів.
Банком  на  підставі договору  про  надання  банківських послуг  відкрито  картковий  рахунок  із  початковим кредитним лімітом  у розмірі, що зазначений у довідці про зміну   умов кредитування та обслуговування  картрахунку, яка додається до  позову,  а відповідачу надано  у користування  кредитну  картку.
У подальшому розмір  кредитного  ліміту збільшився до 5 000, 00 грн,  що  підтверджується  Довідкою  про  зміну  умов кредитування  та обслуговування  картрахунку. 
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3 договору,  на підставі якого відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.
Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
В процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості та підтверджується випискою по рахунку.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 28.02.2023 має заборгованість в розмірі 68 359, 91 грн, яка складається з: 4 992, 00  грн - заборгованість  за тілом кредиту; 58 120, 07 грн - заборгованість  за  простроченими відсотками; 5 247,84 грн - нарахована пеня.
На даний час відповідач  продовжує ухилятись  від  виконання  своїх  зобов`язань, не погашає заборгованість  за  договором,  що  є порушенням законних прав та інтересів позивача. 
Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість  за кредитним договором  про надання  банківських  послуг  № б/н  від 15.09.2010 в розмірі 68 359,91 грн  станом на 28.02.2023.  
Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н  від 15.09.2010 в сумі 4 992, 00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання  розподілу  судових витрат.
14.12.2023 представник АТ КБ «ПриватБанк» - Ніколаєнко О. М.  подала  апеляційну  скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2023 року в частині  відмови у стягненні заборгованості  за відсотками, пені  ухваливши  в цій частині нове рішення про задоволення  позову  в повному обсязі.  В іншій частині рішення суду залишити без змін.  Судові витрати  покласти на  відповідача.
Зазначила,  що  15.09.2010  відповідач,  ознайомившись  з Умовами та Правилами  надання  банківських послуг, підписав  анкету-заяву про  приєднання  до Умов та Правил  надання  банківських послуг у Приват-Банку. На  підставі цього  15.10.2010  йому було  відкрито  картковий рахунок  та видано  кредитну  картку "Універсальна" за № НОМЕР_1 , на  яку встановлено  кредитний ліміт  у розмірі  5 000  грн. 
Разом  із заявою-анкетою  15.09.2010  відповідачем  також  була  підписана  довідка про  умови кредитування  з  використанням  кредитки "Універсальна, 55 днів  пільгового  періоду", в якому відповідач особистим підписом  підтвердив  ознайомлення  з основними умовами кредитування з використанням  кредитної карти. 
Довідкою про  умови кредитування з використанням платіжної картки "Універсальна, 55 днів пільгового  кредиту" сторонами були узгоджені  наступні істотні   умови договору:  тип  кредитної лінії  - поновлювальна,  пільговий період (нарахування   процентів передбачено  за  ставкою 0,01% річних) становити до 30 днів за кожною  витратою , базова процентна ставка - 2,5 % на місяць (нараховуються  на  залишок заборгованості, виходячи  із розрахунку  360 днів/рік), розмір  щомісячних платежів (включаючи плату  за використання  кредитних коштів у звітному періоді) становить  7% від заборгованості,  але  не  менше  50 грн  та не  більше  залишку заборгованості; пені за несвоєчасне  погашення  заборгованості , яка розраховується  як пені (1) - пеня (2), де пеня (1) =(базова  процентна ставка по  договору) /30- нараховується  н а кожен  день прострочки  кредиту, та пеня (2) =1%  від заборгованості, але не  менше  30 грн в місяць - нараховується     1 раз на місяць,  при наявності  прострочення  по  кредиту  чи відсоткам 5 та більше  днів  та при виникненні прострочки на  суму   більшу  від 50  грн; штраф при порушенні строків платежів  за будь-яким  з грошових зобов`язань, передбачених договором,  більш як на  30 днів  у розмірі  500 грн +5% від суми заборгованості по  кредитному пакету;  процентна ставка (в місяць)  на  суму несанкціонованого  перевищення  ліміту кредитування - 3,75% (на місяць).  
Довідка про  умови кредитування  з використанням платіжної картки "Універсальна, 55 днів пільгового  кредиту" - це частина  договору  приєднання  яка містить  конкретні   умови  користування  кредитними коштами.  
З розрахунку  заборгованості також  вбачається,  що станом  на  дату закінчення строку  дії  кредитної картки - 06/14 (30.06.2014)  заборгованість  за  відсотками  становить  6 442,99  грн,  пені  - 2 197,84 грн. 
З банківської виписки вбачається, що  відповідач   не  лише використовував  кредитні  кошти,  а й здійснював  платежі на  часткове погашення  заборгованості,  у тому  числі на погашення  відсотків за користування  кредитом. 
Вважає, що  суд першої інстанції   помилково  послався на   висновок  Великої Палати  Верховного Суду, викладений у  постанові  від 03 липня 2019 року у справі  №342/180/17, оскільки  там інші обставини справи. Крім цього,  від відповідача не  надходило  будь-яких заперечень  проти позову.    
Відповідач правом  надання  відзиву на апеляційну  скаргу  не  скористався. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом  встановлено,  що15 вересня  2010 року   ОСОБА_1   підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, в якій погодився, що    заява  разом  з Пам`яткою  клієнта, Умовами та Правилами надання банківський послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком Договір про надання банківських послуг.
До  вказаної заяви позивачем  долучено:   Довідку  про  умови кредитування  з використанням  кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового  періоду";  Умови та Правила   надання  банківських послуг  ,затверджені  наказом  від  06.03.2010  №СП-2010-256;  виписку за договором  №б/н  за період з  15.09.2010 -30.03.2023;  довідку про  зміну умов кредитування та обслуговування  кредитної  картки, оформленої на  ОСОБА_1 ;  довідку  про  надання  ОСОБА_1 кредитної  картки  № НОМЕР_1 , терміном  дії  до 06/14,  тип картки - картка "Універсальна". 
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , станом на 28 лютого 2023 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 68 359 грн 91 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4 992 грн 00 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 58120 грн 07 коп., заборгованість  по  пені -  5 247 грн 84 коп. 
Ухвалюючи рішення  про  відмову в задоволенні  позову  про  стягнення  процентів та пені, суд першої інстанції виходив із того, що в анкеті-заяві про  приєднання  до у мов  та правил надання  банківських послуг  в Приватбанку від  15 вересня  2010 року, підписаній відповідачем,   відсутні  умови  про  розмір  процентів за користування  кредитом   та розмір  пені , яку має  сплатити   відповідач. В умовах  та правилах  надання  банківських послуг  відсутній підпис ОСОБА_1 .   Зі змісту правової позиції,   викладеної ві постанові  Великої Палати Верховного Суду  від  3 липня  2019 року  у справі  №378/305/18,  вбачається,  що  в такому   випадку   сторони не  досягли  згоди щодо  умови  про  розмір  процентів за користування  кредитом, а також сплати  пені.   
Апеляційний суд  погоджується  з висновками суду  першої інстанції  в частині  відмови в задоволенні  позову  з таких підстав.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статі 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "Приватбанк").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Судом встановлено, що у анкеті-заяві позичальника від 15 вересня 2010 року процентна ставка не зазначена. Також відсутні відомості про розмір процентів за користування кредитом, розмір пені та штрафних санкцій за несвоєчасне погашення кредиту.  Бажаний кредитний ліміт  визначено  за  платіжною  карткою  "Універсальна"/Gold. 
Отже, сама по собі підписана Анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 15 вересня 2010 року без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують погодження між сторонами  істотних  умов договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання умов кредитного договору, оскільки такі істотні умови договору сторонами у встановленому законом порядку не погоджені.
Роздруківка із сайту позивача (витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», на яких відсутній підпис відповідача) належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
Колегія суддів вважає, що у цьому конкретному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто банк міг додати до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в цьому банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» через їх мінливий характер не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із  відповідачем  кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Отже, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів  за користування кредитними коштами та пені.
Доводи заявника в апеляційній скарзі про те, що довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»  є складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, в тому числі і з розміром відсоткової ставки, яка підтверджена його підписом, не заслуговують на увагу, оскільки у анкеті-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 15 вересня  2010 року відсутнє посилання на довідку про умови кредитування. 
Отже, ознайомлення відповідача з довідкою про умови кредитування та її підписання відповідачем не дає підстав для стягнення процентів за користування кредитом та пені,   оскільки вона не є документом, який складає договір про надання банківських послуг, а тому не можна вважати, що у ньому відбулася фіксація волі сторін договору. Також апеляційний суд враховує, що поняття «форма правочину» та «спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації» не є тотожними поняттями.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, висловленою у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20).
З матеріалів справи убачається, що у довідці про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового  періоду"  від 15 вересня 2010 року до договору SAMDN50000035902503, визначені  фінансові умови надання  кредитки   "Універсальна 55 днів пільгового  періоду" та  приклади  розрахунку  суми  плати за користування  кредитними коштами. 
Разом з тим,  у  підписаній анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 15 вересня  2010  року не зазначено, що між сторонами було укладено саме договір SAMDN50000035902503 та відповідачу видано  кредитну  картку   "Універсальна 55 днів пільгового  періоду".
Відповідно  до  довідки  позивача,   ОСОБА_1 було  видано   кредитну  картку  № НОМЕР_1 , терміном  дії  до 06/14,  тип картки - картка "Універсальна". 
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності підстав для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені.
Інших належних, достовірних та достатніх доказів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.
Висновки суду першої інстанції в оскарженій частині, тобто в частині відмови у стягненні процентів та пені,  по суті вирішеного спору є правильними. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" слід залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Керуючись ст.  374, 375, 381-384, 389 ЦПК України суд апеляційної інстанції
 
постановив: 
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2023 року в частині  відмови в задоволенні  позову  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття,  оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків,  передбачених  п. 2 ч. 3 ст. 389  ЦПК  України.

Суддя-доповідач                                                                 Г.  М. Кирилюк
 
Судді:                                                                                   І.  М. Рейнарт  
                                                            
                                                                                              Т.  І. Ящук