Постанова
Іменем України
 
31 жовтня 2024 року 
м. Київ 
 
справа № 210/756/24
провадження № 61-10583св24 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач), суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2024 року в складі судді Вікторович Н. Ю., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2024 року в складі колегії суддів Зубакової В. П., Бондар Я. М., Тимченко О. О.,
 
Історія справи
Короткий зміст позову
 
У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві.
 
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є батьком загиблої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка 07 червня 2023 року померла в результаті нещасного випадку на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
 
Донька позивача протягом 32 років, у період з 02 липня 1990 року по 07 червня 2023 року перебувала у трудових відносинах з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та працювала в конвертерному цеху машиністом крану металургійного виробництва 4 розряду шихтового відділення № 1.
 
07 червня 2023 року о 19 годині 50 хвилин, під час виконання трудових обов`язків ОСОБА_3 загинула в конвертерному цеху сталеплавильного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», шихтового відділення №1, від нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, внаслідок падіння під час пересування в кабіні мостового крану №24, про що було складено Акт №17 розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання отруєння), аварії, що сталася 07 червня 2023 року о 19 годині 50 хвилин на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (Форми Н-1/П, затверджений 23 жовтня 2023 року).
 
Позивач зазначав, що внаслідок втрати доньки позивачу ОСОБА_1 завдана немайнова (моральна) шкода, яка полягає в наступному: донька завжди була для позивача опорою та моральною підтримкою, завжди піклувалась про нього, вони постійно спілкувались одне за одним. Загибель доньки призвела до постійного напруженого психоемоційного стану, він втратив сенс життя. Донька за життя завжди допомагала йому, адже у віці 88 років, він сам фактично не міг себе утримувати та справлятись з фізичною працею по дому та господарству.
 
ОСОБА_1 просив:
стягнути з відповідача на його користь 8 000 000 грн в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.
 
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
 
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2024 року:
прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві;
вказано, що спір є малозначним;
ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.
 
Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2024 року:
позов ОСОБА_1 задоволено частково;
стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, у розмірі 300 000, 00 грн., без утримання податку з доходів фізичних осіб;
в задоволенні іншої частини вимог   ОСОБА_4 відмовлено;
вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:
позивачу заподіяна моральна шкода у зв`язку з втратою близької людини - смертю доньки, яка настала внаслідок нещасного випадку на підприємстві відповідача;
позивач є батьком ОСОБА_3 , а відтак є особою, яка переносить тяжкі моральні страждання, назавжди позбавлена можливості спілкування з рідною людиною, позбавлена можливості отримувати піклування та допомогу від доньки, незворотність втрати завдає йому моральні страждання;
позивач оцінює моральну шкоду, заподіяну йому в наслідок загибелі її доньки, у 300 000 грн;
з урахуванням ступеня фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалості і тяжкості, незворотності втрати, наслідків, що наступили, виходячи, з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю доньки, підлягає 300 000 грн, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач пережив та переносить на теперішній час.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2024 року:
апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишено без задоволення;
рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2024 року залишено без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:
нещасний випадок, що стався з машиністом крану металургійного виробництва конверторного цеху ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_3 під час виконання своїх трудових обов`язків, 07 червня 2023 року, в проміжок часу з 12:30 год. до 14:30 год., який призвів до її смерті, є таким, що пов`язаний з виробництвом. Факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв`язку з втратою близької людини встановлений судом. Зокрема, позивач, у зв`язку із втратою близької людини (доньки) переживає нервові потрясіння, він постійно потребує підтримки, як фізичної так і моральної, що тягне за собою порушення його нормальних життєвих зв`язків та докладання з його боку додаткових зусиль для організації свого життя у похилому віці. Судом першої інстанції встановлений й причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача - втрата життєвих зв`язків позивача з рідною людиною. Тому висновки суду першої інстанції в повному обсязі відповідають вимогам чинного цивільного законодавства;
суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди батьку померлої, а доводи відповідача в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими та фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці;
оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статей 1167, 1168 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи;
            колегія суддів погодилася із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, моральні страждання ОСОБА_1 , який втратив близьку людину (доньку) та залишився без її турботи і піклування, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідки, що наступили, та їх невідворотність. Тому колегія суддів не взяла до уваги доводи апеляційних скарг, як позивача, так і відповідача, про необґрунтованість розміру моральної шкоди;
апеляційний суд зазначив, що при вирішенні спору, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами. За таких обставин, рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
 
Аргументи учасників справи
 
16 липня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2024 року, в якій просив:
постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2024 року скасувати;
змінити рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2024 року, в частині стягнення з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» розміру відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, збільшивши розмір відшкодування з 300 000 грн до 8 000 000 грн без утримання податку з доходів фізичних осіб.
 
Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що:
судові рішення ухвалені з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне:
відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна позову, що зазначена у позовній заяві складає 8 000 000 грн. Отже, справи, в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб мають розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження;
у порушення пункту 5 частини четвертої статті 274 ЦПК України, Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, 08 лютого 2024 року ухвалою відкриває провадження у цивільній справі №210/756/24 за моєю позовною заявою до акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю працівника на виробництві та зазначає в ухвалі, що спір є малозначним, а тому, справа підлягаю розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання;
з огляду на порушення судом першої інстанції норм цивільного процесуального законодавства, а саме, пункту 5 частини четвертої статті 274 ЦПК України, позивач був позбавлений права на захист своїх інтересів у суді першій інстанції, не зміг скористатися правовою допомогою та надати пояснення по цій справі;
колегія суддів апеляційного суду не дала правову оцінку щодо грубого порушення прав судом першої інстанції щодо позбавлення права на захист своїх інтересів у суді першій інстанції, та позбавлення права скористатися правовою допомогою та надати пояснення по цій справі.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі. 
 
28 жовтня 2024 року справа передана судді-доповідачу Крату В. І.
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2024 року призначено справу до судового розгляду.
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 26 вересня 2024 року зазначено, що:
аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що аргументи ОСОБА_1 щодо касаційного оскарження судових рішень є обґрунтованими і на підставі підпункту «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню;
наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 03 серпня 2022 року у справі № 607/11755/20; від 09 листопада 2022 року у справі № 372/1652/18; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційний суд частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
 
У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (частини перша та друга статті 274 ЦПК України).
 
В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 5 частини четвертої статті 274 ЦПК України).
 
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 7 частини третьої статті 376 ЦПК України).
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 569/3757/20 (провадження № 61-14023св20) зазначено, що:
«суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що ця справа не могла бути розглянутою за правилами спрощеного позовного провадження, не надав оцінки відповідним доводам апеляційної скарги, не врахував, що зазначена підстава є обов`язковою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. 
Тому суд апеляційної інстанції зробив неправильний висновок про залишення без змін рішення суду першої інстанції».
 
Європейський суд з прав людини вказує, що «принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником» (MALA v. UKRAINE, № 4436/07, § 48, ЄСПЛ, від 03 липня 2014 року).
 
Постанова суду апеляційної інстанції складається з, зокрема, мотивувальної частини із зазначенням: мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу (підпункт в пункту 3 частини першої статті 382 ЦПК України).
 
Касаційний суд зауважує, що законодавець імперативно визначив необхідність здійснювати відхилення доводу (аргументу) апеляційної скарги чи відзиву, з яким апеляційний суд не погоджується. При цьому не має значення, чи стосується такий довід (аргумент) судового рішення по суті, чи тільки процесуального питання (див., зокрема, постановуВерховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року в справі № 501/1672/22 (провадження № 61-16084св23), постановуВерховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2024 року в справі № 441/1159/21 (провадження № 61-14938св23)).
 
У справі, що переглядається:
            позивачем заявлено позов про стягнення грошової компенсації моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві в розмірі 8 000 000 грн (а. с. 3);
ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2024 року: прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві; вказано, що спір є малозначним; ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання (а. с. 35);
в апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції позивач вказував, що відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна позову, що зазначена у позовній заяві складає 8 000 000 грн. Отже, справи, в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб мають розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження (а. с. 69);
суд апеляційної інстанції: не звернув уваги на те, що в справі спір виник про стягнення грошової компенсації моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві в розмірі 8 000 000 грн (тобто, ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), а тому ця справа не могла бути розглянутою за правилами спрощеного позовного провадження; не надав відповіді на доводи апеляційної скарги і не врахував, що пунктом 7 частини третьої статті 376 ЦПК України передбачено обов`язкову підставу для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. Тому суд апеляційної інстанції зробив неправильний висновок про залишення без змін рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову.
 
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).
 
Оскільки встановлено підстави для скасування постанови апеляційного суду та направлення справи на новий розгляд до апеляційного суду, то інші підстави відкриття касаційного провадження суд касаційної інстанції не аналізує.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду ухвалена без додержання процесуального права. У зв`язку з наведеним, касаційний суд вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити частково, постанову апеляційного суду скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2024 року скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2024 року втрачає законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                            В. І. Крат
 
Судді:                                                                                     Д. А. Гудима
 
І. О. Дундар
 
                                                                                               Є. В. Краснощоков
 
                                                                                               П. І. Пархоменко