ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Єдиний унікальний номер 643/8521/20
Номер провадження 22-ц/818/3032/24

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року                                                             м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2020 року в складі судді  Єрмак Н.В. у справі № 643/8521/20 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2020 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в сумі 22 725,57 грн., 3 % річних у сумі 2077,12 грн., інфляційні витрати в сумі 8185,55 грн., судовий збір у розмірі 2102,00 грн..
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає ОСОБА_1 , якому надаються послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2017 року у боржника виникла заборгованість з урахуванням 3 % річних та інфляційних витрат в сумі 32 988,24 грн., що утворилась станом на 01 листопада 2017 року, яку і просив стягнути позивач.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячу воду за період 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2017 року з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат в розмірі 32 988,24 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» судовий збір в розмірі 2102,00 грн.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2021 року в рішенні Московського районного суду м. Харкова від 01.09.2020 року виправлено допущену технічну описку.
Викладено другий абзац резолютивної частини рішення в такій редакції:
«Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячу воду за період з 01.01.2013 року по 31.10.2017 року в сумі 22725 грн. 57 коп., (р/р НОМЕР_1 в АТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, код ЄДРПОУ 31557119) та інфляційні витрати за час прострочення в сумі 8185,55 грн та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 2077,12 грн. (р/р НОМЕР_2 в ФХОУ АТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, код ЄДРПОУ 31557119).
Викладено третій абзац резолютивної частини рішення в такій редакції:
«Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», (р/р НОМЕР_2 в ФХОУ АТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, код ЄДРПОУ 31557119), судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп».
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28 червня 2024 року в прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2020 року відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивується тим, що відповідача не було повідомлено належним чином про дату та час судового засідання, у зв`язку з цим було порушено його права. Також, відповідач зазначає, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 374720928 від 17 квітня 2024 року вбачається, що власником квартири АДРЕСА_2 є інша особа – ОСОБА_2 , а не відповідач.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржене рішення суду не відповідає.
Суд своє рішення мотивував наступним.
Відповідно до відомості про нарахування та оплату за послуги з централізованого опалення та гарячої водиз урахуванням періоду платежу у боржника за адресою АДРЕСА_1 , о/р 6776 утворилася заборгованість за надані КП «ХТМ» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 22 725,57 грн., 3 % річних у сумі 2077,12 грн., інфляційні витрати в сумі 8185,55 грн за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2017 року.
Вказаний розрахунок відповідачем не спростований.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту теплову енергію, що утворилась за період з січня 2013 року по жовтень 2017 року у розмірі 32 988,24 грн. 
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Відповідно до  п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
У справі відсутні зворотні розписки про вручення відповідачу ОСОБА_1 судової повістки, або інші документи на підтвердження дотримання судом передбаченого у ст. 128 ЦПК України порядку надсилання судових викликів та повідомлень, тому відповідно до згаданої норми п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України у даному випадку є безумовні підстави для скасування рішення суду та ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення по суті позову.
Такі обставини є поважними причинами у розумінні норми ст. 367 ЦПК України, що відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України надає відповідачу право надати нові докази на підтвердження доводів апеляційної скарги, що згідно до змісту ст.ст. 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
Судом були встановлені наступні обставини справи.
КП «Харківські теплові мережі» подає теплову енергію у централізовану систему опалення та гарячого водопостачання у квартиру АДРЕСА_2 .
Як вбачається з розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію, з січня 2013 року по жовтень 2017 року не проводилася оплата за спожиту теплову енергію, у зв`язку з чим по особовому рахунку № НОМЕР_3 утворилася заборгованість у загальному розмірі 32 988,24 грн (а.с. 3-4).
Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб – відомості про зареєстрованих осіб за вищевказаною адресою відсутні (а.с. 10).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Всупереч вказаних норм ст.ст. 89, 263 ЦПК України суд першої інстанції не з`ясував, чи є відповідач власником чи користувачем приміщень, до яких позивач надавав послуги у заявлений у позові період.
З наданих до апеляційної скарги документів: витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 374720928 від 17 квітня 2024 року власником вищезгаданих приміщень є не відповідач, а інша особа, ОСОБА_3 , - на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37916750 від 02 листорпада 2017 року, попереднім власником квартири була ОСОБА_4 , відповідно до договору купівлі-продажу р. № 701 від 19 травня 2008 року.
Всупереч вимог ст.ст. 89, 263 ЦПК України суд першої інстанції цих обставин не з`ясував, внаслідок чого за відсутності достатніх доказів користування чи володіння відповідачем вищевказаною нерухомістю, вважав, що він порушив права позивача та стягнув заборгованість за послуги, які відповідач не отримував. Наведені з цього приводу доводи скарги знайшли своє підтвердження у матеріалах справи.
Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.
За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина 1, 2 та 3 статті 51 ЦПК України).
Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина 1 статті 33 ЦПК України у редакції, чинній на час відкриття провадження у справі та її розгляду).
Вищевказані повноваження щодо залучення до розгляду справи належного відповідача є лише у суду першої інстанції, тому колегія суддів відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду та ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні позову, як того, що був заявлений до неналежного відповідача. 
Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір по вказаній справі становить 3758,60 грн із розрахунку: 605,60 (а.с. 51) (судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення) + 3153,00 (а.с. 81) (судовий збір при поданні апеляційної скарги), який має бути стягнутий з КП «Харківські теплові мережі» на користь відповідача. 
Керуючись ст.ст. 259, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2020 року скасувати.
У задоволенні позову Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію відмовити.
Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3758,60 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2024 року 

Головуючий                                                                        Ю.М. Мальований

Судді                                                                                        О.Ю. Тичкова

       В.Б. Яцина